ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/11328/24                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року                                                                                м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді                    Штульман І.В.
суддів:                              Заїки М.М.
                                                  Черпака Ю.К.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -
ВСТАНОВИВ :

16 серпня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сагаль С.В. звернувся в Чернігівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби (далі - ГУ ДПС) у Чернігівській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 10 травня 2024 року №3929561-2409-2507-U74080030000040714 та №3929562-2409-2507-U74080030000040714.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада          2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 10 травня 2024 року №3929561-2409-2507-U74080030000040714 та №3929562-2409-2507-U74080030000040714. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.
Задовольняючи позові вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, станом на час винесення спірних рішень, право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами:  7421781000:02:000:0596, 7421781000:02:000:0597, 7421781000:02:000:0598, 7421781000:02:000:0599, 7421781000:02:000:0600, 7421781000:02:000:0601, 7421781000:02:000:0602, 7421781000:02:000:0603, 7421781000:02:000:0604, 7421781000:02:000:0605, 7421781000:02:000:0606, 7421781000:02:000:0607, 7421781000:02:000:0608, 7421781000:02:000:0609, 7421781000:02:000:0585, 7421781000:02:000:0586, 7421781000:02:000:0587, 7421781000:02:000:0588, 7421781000:02:000:0589, 7421781000:02:000:0590, 7421781000:02:000:0591, 7421781000:02:000:0592, 7421781000:02:000:0593,                      7421781000:02:000:0594, зареєстровано не за позивачем ОСОБА_1 , а за іншими особами. Отже, враховуючи положення статті 791 Земельного кодексу (далі - ЗК) України та статей 20, 23 Закону України "Про оцінку земель", судом першої інстанції зроблено висновки про помилковість здійсненого відповідачем розрахунку орендної плати.
Не погоджуючись із рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року, ГУ ДПС у Чернігівській області подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить його скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскільки за даними органу місцевого самоврядування та Державного реєстру  Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, спірні земельні ділянки знаходяться у користуванні позивача (на підставі договору оренди з терміном дії до 06 листопада 2024 року), а відтак відповідач при винесенні спірних податкових повідомлень-рішень діяв на підставі та у спосіб визначений законодавством України.
Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подав.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
За змістом частини першої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
За приписами частини другої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.
Згідно з частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.
Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня            1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку. 
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк - до 22 лютого 2025 року.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку про залишення апеляційної скарги ГУ ДПС у Чернігівській області без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін, мотивуючи це слідуючим.
З матеріалів справи вбачається, і це правильно встановлено судом першої інстанції, що 06 листопада 2017 року, між ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області та позивачем укладено договір оренди землі з кадастровими номерами 7421781000:02:000:0540 (площею 19.0106 га) та 7421781000:02:000:0374 (площею 27,8500 га), які розташовані на території Більмачівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, зі строком дії на      7 років.
У червні 2024 року, ОСОБА_1 , звернувся до ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області із заявою відносно статусу земельних ділянок з кадастровими номерами 7421781000:02:000:0374 та 7421781000:02:000:0540, на що отримав лист-відповідь              від 12 червня 2024 року про те, що на підставі рішень відповідного органу місцевого самоврядування та проектів землеустрою 07 грудня 2020 року у Державному земельному кадастрі здійснено поділ земельних ділянок з кадастровими номерами, а саме: "7421781000:02:000:0540", на земельні ділянки з кадастровими номерами: 7421781000:02:000:0595, 7421781000:02:000:0596, 7421781000:02:000:0597, 7421781000:02:000:0598, 7421781000:02:000:0599, 7421781000:02:000:0600, 7421781000:02:000:0601, 7421781000:02:000:0602, 7421781000:02:000:0603, 7421781000:02:000:0604, 7421781000:02:000:0605, 7421781000:02:000:0606, 7421781000:02:000:0607, 7421781000:02:000:0608, 7421781000:02:000:0609, "7421781000:02:000:0374", на земельні ділянки з кадастровими номерами: 7421781000:02:000:0585, 7421781000:02:000:0586, 7421781000:02:000:0587, 7421781000:02:000:0588, 7421781000:02:000:0589, 7421781000:02:000:0590, 7421781000:02:000:0591, 7421781000:02:000:0592, 7421781000:02:000:0593, 7421781000:02:000:0594. Додатково зазначено, що відповідно до пункту 13 статті 791 ЗК України, земельна ділянка припиняє своє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок.
Отже, земельні ділянки з кадастровими номерами: 7421781000:02:000:0374 та 7421781000:02:000:0540 припинили існування в силу положень ЗК України як об`єкти цивільних прав ще у грудні 2020 року.
ГУ ДПС в Чернігівській області 10 травня 2024 року винесено податкові повідомлення-рішення: №3929561-2409-2507-U74080030000040714 та №3929562-2409-2507-U7408003000004071415 року, якими позивачу нараховано орендну плату з фізичних осіб за 2024 рік на земельні ділянки з кадастровими номерами: 7421781000:02:000:0374 та 7421781000:02:000:0540.
На звернення позивача до відповідача щодо правомірності нарахування орендної плати від 17 червня 2024 року отримано відповідь про те, що відповідно до положень пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу (далі - ПК) України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди землі, укладеними з ОСОБА_1 , по земельних ділянках з кадастровими номерами: 7421781000:02:000:0374, 7421781000:02:000:0540 дійсні до 06 листопада         2024 року. 
Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області протиправними та такими, що підлягають скасуванню, представник позивача  звернувся до суду з позовом за захистом охоронюваних законом прав та інтересів ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата для цілей розділу XII ПК України - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.
Відповідно до статті 269 ПК України платниками плати за землю є, зокрема, платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.
Підпунктом 270.1.2 пункту 270.1 статті 270 ПК України встановлено, що об`єктами оподаткування платою за землю є об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.
Згідно із підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 ПК України базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.
Відповідно до приписів статті 13 Закону України "Про оцінку земель" від 11 грудня 2003 року №1378-IV (далі - Закон №1378-IV, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Статтею 23 Закону №1378-IV передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації.
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.
З аналізу наведених норм ПК України можна зробити висновок, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка є базою оподаткування. 
06 липня 2022 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України             від 01 липня 2022 року №753 "Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок", яка передбачає, зокрема, що витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок оформляється і видається автоматично в електронній формі з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру та з 10 листопада 2021 року відбулася зміна значень нормативної грошової оцінки земельних ділянок.
Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 09 листопада 2021 року в справі №635/4233/19 викладено правовий висновок, за яким нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.
При цьому зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати незалежно від домовленості сторін у договорі оренди землі про можливість такої зміни.
Відносини оподаткування не можуть регулюватися на засадах угоди між її учасниками та не передбачають укладання договорів стосовно виконання податкового обов`язку, а регулюються виключно засобами владних приписів з боку держави. Хоча розмір, порядок та умови сплати орендної плати за землю є умовою договору оренди, орендна плата є формою податку на землю, а справляння плати за землю є сферою регулювання податкового законодавства. Плата за землю державної або комунальної власності (орендна плата) є обов`язковим платежем, який не може залежати від умов договору.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що податковими повідомленнями-рішеннями від 10 травня 2024 року №3929561-2409-2507-U74080030000040714, №3929562-2409-2507-U74080030000040714 позивачу визначено податкове зобов`язання з орендної плати за землю за 2024 рік у сумі 119889,17 грн за користування земельними ділянками - 7421781000:02:000:0540 та 7421781000:02:000:0374.
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає правильним висновок суду першої інстанції, що станом на 07 грудня 2020 року у Державному земельному кадастрі здійснено поділ земельних ділянок з кадастровими номерами а саме:
- 7421781000:02:000:0540, на земельні ділянки з кадастровими номерами: 7421781000:02:000:0595, 7421781000:02:000:0596, 7421781000:02:000:0597, 7421781000:02:000:0598, 7421781000:02:000:0599, 7421781000:02:000:0600, 7421781000:02:000:0601, 7421781000:02:000:0602, 7421781000:02:000:0603, 7421781000:02:000:0604, 7421781000:02:000:0605, 7421781000:02:000:0606, 7421781000:02:000:0607, 7421781000:02:000:0608, 7421781000:02:000:0609.
- 7421781000:02:000:0374, на земельні ділянки з кадастровими номерами:
7421781000:02:000:0585, 7421781000:02:000:0586, 7421781000:02:000:0587, 7421781000:02:000:0588, 7421781000:02:000:0589, 7421781000:02:000:0590, 7421781000:02:000:0591, 7421781000:02:000:0592, 7421781000:02:000:0593, 7421781000:02:000:0594, про що зазначено у листі ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 12 червня 2024 року, а отже у контролюючого органу були відсутні правові підстави для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішенеь.
Відповідно до пункту 13 статті 791 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок.
Тобто, земельні ділянки з кадастровими номерами 7421781000:02:000:0540 та 7421781000:02:000:0374 припинили існування як об`єкти цивільних прав 07 грудня          2020 року, Поземельні книги на зазначені земельні ділянки закриті (а.с.15).
Відповідно до частини першої статті 791 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Згідно з частиною другою статті 791 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.
Положеннями частин третьої - п`ятої статті 791 ЗК України передбачено, що сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Виходячи з приписів статті 18 Закону №1378-IV, нормативна грошова оцінка проводиться щодо сформованих земельних ділянок.
Так, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, станом на час винесення спірних рішень, право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами:  7421781000:02:000:0596, 7421781000:02:000:0597, 7421781000:02:000:0598, 7421781000:02:000:0599, 7421781000:02:000:0600, 7421781000:02:000:0601, 7421781000:02:000:0602, 7421781000:02:000:0603, 7421781000:02:000:0604, 7421781000:02:000:0605, 7421781000:02:000:0606, 7421781000:02:000:0607, 7421781000:02:000:0608, 7421781000:02:000:0609, 7421781000:02:000:0585, 7421781000:02:000:0586, 7421781000:02:000:0587, 7421781000:02:000:0588, 7421781000:02:000:0589, 7421781000:02:000:0590, 7421781000:02:000:0591, 7421781000:02:000:0592, 7421781000:02:000:0593, 7421781000:02:000:0594, зареєстровано за іншими особами. Копії витягів містяться в матеріалах справи.
Відповідно до частини другої статті 20 та частини третьої статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Отже, враховуючи положення статті 79-1 ЗК України та статей 20, 23 Закону України "Про оцінку земель", суд зазначає про помилковість здійсненого відповідачем розрахунку орендної плати і, відповідно, протиправність спірних рішень.  
Враховуючи наведене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача щодо нарахування позивачу суми податкового зобов`язання в оспорюваних податкових повідомленнях-рішеннях, враховуючи положення статті 791 ЗК України та статей 20, 23 Закону України "Про оцінку земель", а отже рішення суду першої інстанції прийнято правовірно, а апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, оскільки є необґрунтованою.
Судовою колегією враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року у справі №620/11328/24 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                      І.В. Штульман

Судді:                                                                                          М.М. Заїка

                                                                                                    Ю.К. Черпак