ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 січня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/3720/24	
Головуючий в 1 інстанції: Бульба Н.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 липня 2024 року у справі за позовною заявою Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради  до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування припису, - 
ВСТАНОВИЛА:
У квітні 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправним та скасувати припис Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 03.04.2024 №ПД/МК/5780/065/П;
- стягнути з Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці судовий збір, сплачений управлінням за подання даної позовної заяви.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вказаний припис є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки винесений з грубим порушенням процедури проведення перевірки та на підставі хибних висновків про порушення законодавства про працю.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 липня 2024  року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, неповне та необ`єктивне дослідження фактичних обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Доводами апеляційної скарги зазначено, що допуск ПМУ Держпраці до перевірки не свідчить про правомірність її призначення та проведення и не позбавляє управління права на оскарження законності такої перевірки. В обґрунтування своєї правової позиції посилається на постанови Верховного Суду. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано те, що недопуск контролюючого органу повинен бути законним та обґрунтованим. Безпідставна відмова управління від проведення перевірки або від допуску відповідача має наслідком застосування адміністративних санкцій. Вказує, що у позовній заяві зазначалось, що ПМУ Держпраці не ознайомило управління зі змістом звернення, яке стало підставою проведення перевірки. Відтак, перед початком здійснення заходу контролю, управління було позбавлено можливості повноцінно оцінити предмет та межі перевірки. Апелянт зазначає, що під час призначення та проведення заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, відповідач вийшов за межі предмета позапланової перевірки та здійснив перевірку питань, які не були заявлені ОСОБА_1 та відносно прав осіб, не зазначених у зверненні ОСОБА_1 . Вказує, що сукупність встановлених по справі обставин доводить, що за відсутності в управління вмотивованих підстав для  недопуску,          ПМУ Держпраці здійснило позапланову перевірку з порушенням процедури визначеної законодавством України та допустило вихід за межі проведення перевірки.
04 жовтня 2024 року до суду через систему “Електронний суд” від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 11.03.2024 до Державної служби України з питань праці за вх. № С-875-24а надійшло звернення від фізичної особи ОСОБА_1 про порушення вимог законодавства про працю. Листом від 13.03.2024 № ЦА-1312/2/2.1.4-24а Держпрацею направлено дане звернення за належністю для розгляду до ПМУ Держпраці.
Листом - погодженням Держпраці від 19.03.2024 № ЦА-1396/1/2.4.1-24а погоджено ПМУ Держпраці проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у Миколаївській міській раді за зверненням ОСОБА_1 від 11.03.2024. 
Наказом ПМУ Держпраці від 21.03.2024 № 62/ПД-ЗК «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) з питань додержання законодавства про працю протягом періоду воєнного стану» видано наказ про проведення перевірки у Миколаївській міській раді у термін з 25.03.2024 по 05.04.2024, з урахуванням погодження Держпраці від 19.03.2024 № ЦА-1396/1/2.4.1-24а.
Припустившись помилки щодо суб`єкта господарської діяльності, ПМУ Держпраці отримало лист-погодження Держпраці від 27.03.2024 № ЦА-1564/1/2.4.1-24а на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) УДАБК ММР за зверненням ОСОБА_1 від 11.03.2024 № С-875-24а.
ПМУ Держпраці 28.03.2024 наказом № 72/ПД-ЗК внесені зміни до наказу від 21.03.2024 № 62/ПД-ЗК та пункт 1 викладено у наступній редакції: «Головному державному інспектору відділу з питань праці управління інспекційної діяльності у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Осадченко Наталі Валеріївні, у термін з 29.03.2024 по 05.04.2024 (включно), провести позаплановий захід державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю у формі перевірки в Управлінні державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи: 41256954, місцезнаходження юридичної особи: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, з питань оплати праці, надання відпусток під час дії воєнного стану, своєчасності проведення остаточного розрахунку при звільненні».
Як встановлено судами,   вказаним наказом визначено предметом перевірки: оплату праці, надання відпусток під час дії воєнного стану, своєчасність проведення остаточного розрахунку при звільненні.
Наказ від 28.03.2024 № 72/ПД-ЗК було видано з урахуванням погодження Держпраці від 27.03.2024 № ЦА-1564/1/2.4.1-24а, яке стосувалось саме Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради.
На виконання частин 2, 3 статті 7 Закону України № 877-V ПМУ Держпраці видано направлення про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) в УДАБК ММР від 28.03.2024 № ПД/1/2909-24 (далі – направлення) на підставі наказу ПМУ Держпраці від 21.03.2024 № 62/ПД-3К зі змінами, внесеними наказом № 72/ПДЗК від 28.03.2024.
На виконання норми частини 3 статті 7 Закону України № 877-V в направленні від 28.03.2024 № ПД/1/2909-24 підставами для здійснення заходу зазначено абз. 5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V, лист-погодження Держпраці від 27.03.2024 № ЦА-1564/1/2.4.1-24а.
Копії наказу від 21.03.2024 № 62/ПД-ЗК, наказу від 28.03.2024 № 72/ПД-ЗК та направлення отримано під особистий підпис першим заступником начальника УДАБК ММР Мазур Т.В. 02.04.2024, про що свідчать відповідні відмітки про отримання. Також даною посадовою особою 02.04.2024 отримано копію листа - погодження Держпраці про проведення перевірки від 27.03.2024№ ЦА-1564/1/2.4.1-24а, про що свідчать відповідна відмітка про отримання.
За результатами проведеною перевірки відповідачем було складено акт № ПД/МК/5780/065 від 03.04.2024 про порушення позивачем частини 1 статті 10 Закону України № 2136-IX, який отримано та підписано начальником УДАБК ММР Туовою О.Ю. 03.04.2024, про що свідчить відповідна відмітка, та надані пояснення з приводу виявлених порушень від 03.04.2024 № 3015/22.01-15/22/01/24, долучені до акту.
На підставі акта від 03.04.2024 № ПД/МК/5780/065 ПМУ Держпраці винесено припис від 03.04.2024 № ПД/МК/5780/065/П про усунення порушень вимог частини 1 статті 10 Закону України № 2136-IX до 17.05.2024. Даний припис було підписано та отримано начальником УДАБК ММР Туовою О.Ю. 03.04.2024, про що свідчить відповідна відмітка.
Перевіркою виявлено порушення вимог частини 1 ст. 10 Закону України № 2136-IX: заробітну плату виплачено з порушенням умов, визначених трудовим договором, а саме при звільненні працівників з займаних посад виплата всіх сум, що належать їм від позивача, не проведена в день звільнення та не виплачено працівникам їх середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Незгода позивача з приписом стала підставою звернення до суду з позовом.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини недотримання відповідачем процесуального порядку проведення перевірки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, доказів на підтвердження цих обставин до суду не надано.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України від 15 березня 2022 року № 2136-IX «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі – Закон України № 2136-IX) у період дії воєнного стану центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи можуть здійснювати за заявою працівника або профспілки позапланові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання та фізичними особами, які використовують найману працю, в частині додержання вимог цього Закону, а також з питань виявлення неоформлених трудових відносин та законності припинення трудових договорів.
Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України № 2136-IX позапланові заходи державного нагляду (контролю) у період дії воєнного стану здійснюються, зокрема, за наявності підстав, визначених, у тому числі, абзацом п`ятим частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 року № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» передбачає, що за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України протягом періоду воєнного стану дозволити здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах.
Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство економіки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 459, Міністерство економіки України (Мінекономіки) є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує зокрема формування та реалізує державну політику у сфері праці, зайнятості населення, трудової міграції, трудових відносин, соціального діалогу.
Наказом Міністерства економіки України № 5782 від 16.06.2023 дозволено Державній службі України з питань праці протягом періоду воєнного стану проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю), зокрема, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у тому числі, з підстави, визначеної абзацом 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». 
Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» позапланові заходи зі здійснення державного нагляду (контролю) (далі – Закон України № 877-V) здійснюються за зверненням фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).
Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
Відповідно до частин 2, 3 статті 7 Закону України № 877-V на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).
Відповідно до статті 10 Закону України № 877-V суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю). 
Таким чином, якщо суб`єкт господарювання, який вважав порушеним порядок та підстави призначення позапланового заходу, міг захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. 
Проте, як встановлено судом, позивач таким правом не скористався.
Судом встановлено, що позивач своєчасно був ознайомлений з підставою та предметом перевірки.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обставини недотримання відповідачем процесуального порядку проведення перевірки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, доказів на підтвердження цих обставин до суду не надано.
Щодо меж проведеної перевірки, колегія суддів зазначає, що предметом перевірки (відповідно до наказу ПМУ Держпраці від 28.03.2024   № 72/ПД-ЗК) визначено: оплату праці, надання відпусток під час дії воєнного стану, своєчасність проведення остаточного розрахунку при звільненні.
Апелянт зазначає, що підставою для проведення позапланової перевірки щодо дотримання управлінням вимог законодавства про працю стало звернення ОСОБА_1 . У своєму зверненні ОСОБА_1 вказує на порушення управлінням його права щодо надання щорічної основної відпустки та строків розрахунку з ним при звільненні.
В направленні на проведення перевірки від 28.03.2024 №ПД/1/2909-24, питаннями позапланової перевірки є оплата праці, надання відпусток під час дії воєнного стану, своєчасність проведення остаточного розрахунку при звільненні.
З оскаржуваного припису № ПД/МК/5780/065 від 03.04.2024 вбачається, що під час проведення позапланової перевірки розглядались загальні питання додержання управлінням законодавства про працю, зокрема ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи та обліку витрат на оплату праці, надання відпустки працівникам, незалученим до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури.
Апелянт вважає, що під час заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у порушення абзацу 9 частини першої статті 6 Закону №877-V, відповідач вийшов за межі предмета позапланової перевірки та здійснив перевірку питань, які не були заявлені ОСОБА_1 та відносно прав осіб, не зазначених у зверненні ОСОБА_1 .
Проте, з матеріалів справи вбачається, що відповідач діяв:
- за зверненням фізичної особи;
- за наявності погодження на перевірку Держпраці;
- з пред`явленням погодження на перевірку Держпраці, як це передбачено абзацом 6 частини 1 статті 6 Закону «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V, врученням копії направлення, як цього вимагає частина 3 статті 6, частина 5 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V.
Під час проведення перевірки з`ясовувались лише вказані питання у межах предмета перевірки, визначеного наказом № 72/ПД-ЗК від 28.03.2024 та направленням на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) № ПД/1/2909-24 від 28.03.2024.
Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що перевірка проводилась в межах, визначених у наказі про проведення такої перевірки.
Щодо виявлених під час здійснення перевірки порушень, то колегія суддів звертає увагу позивача на дискреційні повноваження відповідача як суб`єкта владних повноважень під час встановлення обставин допущених позивачем порушень під час проведення перевірки та встановлення відповідних наслідків у вигляді відповідальності за порушення норм чинного законодавства шляхом прийняття оскаржуваного припису.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ст. 77 ч. 1, 2 КАС України).
З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 липня 2024 року – залишити без змін.
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя:                                                                                          О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                             А.В. Бойко 

          Суддя:                                                                                                             А.Г. Федусик