УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 лютого 2025 року
м. Київ
справа  № 337/3407/22
провадження № 51 - 5657 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого  ОСОБА_5 на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2024 року ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді позбавлення волі за: ч. 1 ст. 187 КК України - на строк 6 років; ч. 1 ст. 152 КК України - на строк 4 роки. 
На підставі ч. 1 ст. 70 цього Кодексу шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2023 року щодо ОСОБА_5 постановлено виконувати самостійно.
Цивільний позов задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 21 029, 44 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Вирішено питання щодо процесуальних витрат, речових доказів у провадженні.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року вирок суду першої інстанції змінено в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 . Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6   200 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди. У решті вирок залишено без зміни.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 , у якій він не погоджувався з вказаними судовими рішеннями щодо ОСОБА_5 , просив їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Разом з тим, ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду 
від 13 січня 2025 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам п. 4 ч. 2 та ч. 6 ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії ухвали. 
Зокрема, захисник вказував на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, однак не наводив обґрунтування допущення судами таких порушень, які в силу ст. 412 КПК України є істотними та тягнуть за собою скасування оскаржених вироку і ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України.
Натомість скаржник надавав свою оцінку доказам, заперечував правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилався на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Скаржник також не погоджувався з вироком і ухвалою в частині вирішення цивільного позову потерпілої, однак доводів на обґрунтування своєї позиції не наводив та не вказував конкретно, які саме порушення допустили суди при вирішенні даного питання.
Всупереч вимог, викладених у  ч.  6  ст.  427 КПК України, захисник не додав до касаційної скарги копій оскаржених судових рішень, як доданих до касаційної скарги додатків, у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Вказані обставини у своїй сукупності перешкодили суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
При цьому особа, яка подала касаційну скаргу, повідомлялась про те, що у разі невиконання вимог суду, скаргу їй буде повернуто.
Мотиви Суду
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, 
що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Як убачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу Суду, копію ухвали Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 13 січня 2025 року захисник ОСОБА_4 отримав 24 січня 2025 року.
Проте захисником не усунуто недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, 
в установлений строк. Нової касаційної скарги від нього на адресу Верховного Суду 
не надходило.       
Положеннями ч. 4 ст. 429 КПК України визначено, що повернення касаційної скарги 
не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Зважаючи на наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути скаржнику. 
З цих підстав Суд постановив:
Повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                               ОСОБА_7