справа № 381/5656/23                                       головуючий у суді І інстанції Ковалевська Л.М.
провадження № 22-ц/824/3293/2025               суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
19 лютого 2025 року                                                                                    м. Київ
Київський апеляційний суд 
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Головуючого судді Фінагеєва В.О., 
суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
  за участю секретаря Надточий К.О.,
 
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
                                                 
В С Т А Н О В И В:
 
У грудні 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом та просило стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 20201002-248662 від 02.10.2020 року в розмірі 89 603,61 грн., за Кредитним договором № 553248276 в розмірі 20 323,95 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 жовтня 2020 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 20201002-248662. Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 2021-07/35-1 від 07 травня 2021 року, укладеного між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Також, відповідно до договору відступлення прав вимоги № 20230127 від 27 січня 2023 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача. Крім того, 20 травня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 553248276. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір
факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників. 31 грудня 2020 року додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Також, між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, відповідно до якого ТОВ «Таліон плюс» відступило право вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Кредитним договором № 20201002-248662 від 02 жовтня 2020 року в розмірі 89 603,61 грн. та за Кредитним договором № 553248276 від 20 травня 2021 року в розмірі 20 323,95
грн. 
Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2024 року позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що розрахунок заборгованості, на який посилався позивач у позові і який досліджувався судом першої інстанції, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Отже, позивач не довів, ні факту передання коштів відповідачу за кредитним договором, ні факту набуття права вимоги до відповідача про стягнення цих коштів. В матеріалах справи відсутні докази того, щодо зарахування відповідачу кредитних коштів за зазначеним кредитним договором. Крім того, суд першої інстанції, також не звернув уваги на те, що у матеріалах справи відсутні належні докази, на підтвердження правильності нарахування відсотків за кредитним договором. Додатки до позовної заяви без банківської виписки з особового рахунку відповідача ОСОБА_1 та детального розрахунку не підтверджують яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування сплачена відповідачем, а яка частина не сплачена кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування. Виписки з рахунків ОСОБА_1 можуть бути належними доказами, щодо заборгованості за відсотками, проте суду не надані, у зв`язку з чим як сторона відповідача, так і суд першої інстанції були позбавлені можливості перевірити наявність підстав для стягнення заборгованості за відсотками з ОСОБА_1 , а тому вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості з ОСОБА_1 за відсотками є недоведені та необґрунтовані.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вказує, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, не мають законодавчого обґрунтування, через що скарга не може бути задоволена, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що 02 жовтня 2020 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 20201002-248662.
Відповідно до п.п. 1.1 п. 1 Кредитного договору кредитор зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в кредит у розмірі 50 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та сплатити інші платежі передбачені договором. Загальний розмір кредиту складає 62 500,00 грн.
Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на споживчі потреби (п.п. 1.2 договору).
У п.п. 1.3 договору сторони кредитного договору погодили, що розмір процентної ставки залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом 25 % в день (авансові проценти); з другого дня користування кредитом до кінця строку, на який надається кредит 0,236 % в день.
Згідно п.п. 1.4 договору кінцевим терміном повернення кредиту є 01 жовтня 2023 року.
У п.п. 1.5 договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплати процентів за його користування, здійснюватиметься згідно із графіком платежів, який передбачає кількість платежів, їх орієнтовний розмір та періодичність внесення.
Також, 20 травня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений Договір кредитної лінії № 553248276.
За умовами за вказаного договору, товариство зобов`язалось надати позичальнику кредит на суму 4 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, із строком користування на 30 днів, а остання зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 0,01 % від суми кредиту за кожен день користування на період строку кредитування та у розмірі 1,07 % від суми кредиту за кожен день користування за умови продовження строку дисконтного періоду, після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів вищевказані умови скасовуються і проценти нараховуються у розмірі 1,70 % від суми кредиту за кожен день користування.
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, адреса, реквізити та підписи сторін.
Крім того, позичальнику надано інформацію про контактні дані кредитодавця, умови кредитування, орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту.
28 листопада 2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників.
На підтвердження наявності у позивача права вимоги до відповідача було надано копію додаткової угоди № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, який укладено між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», якою договір факторингу № 28/1118-01 викладено у новій редакції.
20 жовтня 2022 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як фактором, та ТОВ «Таліон плюс», як клієнтом, було укладено договір факторингу № 20102022, за умовами якого останнє відступило позивачу права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а позивач зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
07 травня 2021 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» укладено договір про відступлення права вимоги № 2021-07/35-1, у відповідності до якого, кредитор передає (відступає) новому кредитору - ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між кредитором і боржниками.
27 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 20230127, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передає новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності заявлених позовних вимог. 
Апеляційний суд не може погодиться з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
У відповідності до вимог ст. 512, 514, 517 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Вважаючи, доведеним перехід права  вимоги  до позивача, суд першої інстанції не звернув уваги, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів переуступки прав вимоги від первісного кредитора до позивача.
В обґрунтування заявлених вимог на підтвердження переходу до нього права вимоги за договором № 20201002-248662 від 02 жовтня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Макс Кредит» позивач - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало суду: копію договору факторингу № 2021-07/35-1 від 07 травня 2021 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень»;  копію договору факторингу № 20230127 від 27 січня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі прав вимоги; витяг з Реєстру боржників за кредитними договорами, права грошової вимоги по яких ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» отримано на підставі договорів відступлення прав вимоги  № 2021-07/35-1 та № 2021-07/35-2 від 07 травня 2021 року, укладених з ТОВ «Макс Кредит» відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 89 603,61 грн., з яких: 49 070,24 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 40 533,37 грн. - сума заборгованості по відсоткам (т. 1 а.с. 20-26).
Разом з тим, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надало суду належних та допустимих доказів того, що ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» належало право вимоги за договором № 20201002-248662 від 02 жовтня 2020 рокуміж ОСОБА_1 та ТОВ «Макс Кредит».
Відповідно до п.6.2.3 договору відступлення прав вимоги № 2021-07/35-1 від 07 травня 2021 року визначено, право вимоги переходять до Нового Кредитора з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого Новий Кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості (т. 1 а.с. 20-22).
Пунктами 2.1. договору факторингу № 20230127 від 27 січня 2023 року визначено, що Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами та/або Заставодавців за Договорами застави, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості) (т. 1 а.с. 23-25).
До матеріалів позовної заяви не додано відповідних Реєстрів прав вимоги, з яких можна було б встановити, що ТОВ «Макс Кредит» передало ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 553248276 та розмір такого права вимоги.
В обґрунтування заявлених вимог на підтвердження переходу до нього права вимоги за договором № 553248276 від 20 травня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало суду: копію договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі прав вимоги; витяг з Реєстру прав вимоги №1 від 21 жовтня 2020 року до Договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 20 323,95 грн., з яких: 4 498,46 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 20 323,95 грн. - сума заборгованості по відсоткам (т. 1 а.с. 38-40).
Разом з тим, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надало суду належних та допустимих доказів того, що ТОВ «Таліон плюс» належало право вимоги за договором № 553248276 від 20 травня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
До позовної заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» була додана копія додаткової угоди № 26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», згідно з яким вказаний договір факторингу викладений у новій редакції. Водночас, даний договір факторингу є рамковим, у тексті договору не визначено які саме права вимоги передаються/відступаються на користь ТОВ «Таліон Плюс».
Пунктами 2.1., 4.1. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року визначено, що відповідні права вимоги, які відступаються ТОВ «Таліон Плюс», визначаються Реєстрами прав вимоги. Наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги (т. 1 а.с. 35-37).
Відтак, сам по собі текст договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року не підтверджує перехід прав вимоги за договором № 553248276 від 20 травня 2021 рокуміж ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс».
До матеріалів позовної заяви не додано   відповідних Реєстрів прав вимоги, з яких можна було б встановити, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 553248276та розмір такого права вимоги.
Витяги з даних Реєстрів боржників до договору факторингу № 20230127 від 07 травня 2021 року (т. 1 а.с. 26) та до договору факторингу № 20102002 від 21 жовтня 2020 року (т. 1 а.с. 40) не підписано представником первісного кредитора та не завірено  його печаткою.   
Фактично  надані суду витяги не є витягами з реєстру боржників, оскільки  являють собою аркуш паперу, на якому позивачем надрукована певна інформація, яка на його думку відповідає інформації,  наявній в реєстрі боржників, що є додатками до зазначених договорів факторингу. Іншими словами зазначений документ є лише твердженням позивача, які підлягають доведенню на загальних підставах.
З аналогічних підстав не може бути прийнятий в якості доказу переходу прав вимоги за договором факторингу наданий суду витяг з реєстру боржників за кредитними договорами, права грошової вимоги по яким ТОВ ФК «ЦФР» отримало на підставі договору відступлення прав вимоги № 2021-07/35-1 від 07 травня 2021 року, укладеного з ТОВ «Макс-Кредит» (т. 1 а.с. 144).
Так, зазначений витяг сформовано та підписано лише ТОВ ФК «ЦФР». Підпису ТОВ «Макс-Кредит» зазначений витяг не містить. Також він не є копією   оригінального реєстру прав вимоги, який  мав бути підписаний обома сторонами правочину.
  При цьому, позивач не звернув уваги, а суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що  подані в такий спосіб витяги,  не є ідентичним поданню стороною письмового доказу в розумінні ст. 95 ЦПК України, та не є копією, як оригіналу документу (реєстру) так і витягу з нього.
У відповідності до вимог  ч. 2-5 ст. 95 ЦПК України  письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Оскільки оригінальний реєстр боржників, є документом, що підписується всіма учасниками правочину, витяг з нього, як його частина, що стосується конкретного боржника, також має бути підписана  як «Фактором» так і «Клієнтом».
Відсутність підпису «Фактора» на витягу з реєстру боржників не дає суду підстав вважати доведеним факт передачі права вимоги таким фактором «Клієнту», тільки тому, що останній стверджує про таку передачу.
 Отже,  матеріали справи не містять належних та допустимих доказів передачі права вимоги від первісних кредиторів до позивача за договорами  позики:   № 20201002-248662 від 02 жовтня 2020 року,   № 553248276 від 20 травня 2021 року, що свідчить про відсутність у позивача права вимоги та є самостійною та достатньою підставою до відмови в задоволенні позову, незалежно від обґрунтованості вимог позивача по суті спору.
На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, дійшов помилкового висновку про доведеність позивачем наявності в нього права вимоги за вказаними договорами.
За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність підстав до задоволення позову не відповідає фактичним обставинам справи, не  ґрунтується на наявних у справі доказах,  що в силу вимог ст. 376 ЦПК України є підставою до його скасування та ухвалення нового судового рішення по суті вимог позивача.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
При подачі апеляційної скарги сплаті підлягав судовий збір у розмірі 4 026,00 грн. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, а відповідач звільнена від сплати судового збору, то судовий збір, що підлягав сплаті при подачі апеляційної скарги підлягає стягненню з позивача в дохід держави у розмірі 4 026,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2024 року  скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місце знаходження: м. Київ. Вул. Симона Петлюри 30, ідентифікаційний код 35625014 на користь  держави судовий збір у розмірі 4 026 (чотири тисячі двадцять шість) гривень.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий                                                                          Фінагеєв В.О.
 
Судді                                                                                       Кашперська Т.Ц.
                                                            
                                                                                                    Яворський М.А.