ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/96/25 Справа № 695/55/24 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП   	Головуючий у І інстанції Бойко Н. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року                                                                                                 м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №695/55/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2024 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
в с т а н о в и в :

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 605,6 грн.
Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 05 січня 2024 року о 22-27 годині в м. Золотоноша, по вул. Є.Півня, 2 керував автомобілем Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що суд не з`ясував всіх фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам справи, спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.
Зазначає, що від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, але працівники поліції без жодних доказів вказали, що він відмовився пройти огляд та безпідставно склали щодо нього протокол.
Відеозапис з нагрудних камер поліцейського зроблений з порушенням вимог Інструкції, оскільки не є безперервним, не дає можливості ідентифікувати зображених на осіб, встановити як склад учасників події, так і його місце, та не дає чіткої відповіді на питання чи відмовлявся ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за обставин, вказаних у протоколі серії ААД № 401662 від 05.01.2024.
Також працівники поліції припустилися помилок, оскільки належним чином не встановили особу водія, не зафіксували пропозицію чи вимогу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, та почали відшукувати свідків та складати адміністративні матеріали.
Вказує, що при свідках ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поліцейські не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння та при них він не відмовлявся, вказані свідки лише розписалася в протоколі, що підтверджується відеозаписом.
Показання вказаних свідків не можуть бути визнані належним і допустимим доказом.
Свідками вказаних подій були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які сиділи в автомобілі біля будинку по вул. Євгена Півня, 2, бачили всі обставини та чули виключно суперечки, однак не чули, що на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння він відмовлявся.
З відеозапису не вбачається, що він на місці події чи в закладі охорони здоров`я відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння.
В порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння…» поліцейський під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не направив його у визначеному порядку для проходження медичного огляду на стан сп`яніння до найближчого закладу охорони здоров`я та не видав направлення за визначеною формою.
До матеріалів долучено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, однак з відеоматеріалів не вбачається, що вилучення автомобіля відбулося, отже даний акт не може бути належним та допустимим доказом вчинення ним правопорушення.
Будь-які належні, допустимі докази, які б вказували на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який частково підтримав апеляційну скаргу, повністю визнав свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заперчував встановлені судом першої інстанції фактичні обстави справи та просив закрити провадження за спливом строків, передбачених ст. 38 КУпАП, думку захисника Хвостика О.І., який частково підтримав вимоги апеляційної скарги, та просив закрити провадження за спливом строків, передбачених ст. 38 КУпАП, вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.
Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку. 
Обґрунтування невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:
-  даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №401662 від 05.01.2024 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, згідно якого водій ОСОБА_1 05 січня 2024 року о 22-27 годині в м.Золотоноша, по вул. Є.Півня, 2 керував автомобілем Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Під час складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 був присутній, копію даного протоколу відмовився отримувати. Зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 не зазначив, від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та надання пояснень відмовився (а.с. 1);
- даними направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.01.2024 до КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня», згідно якого старшим інспектором СРПП Золотоніського РВП Євич Р.Г. були виявлені у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя та даний водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі (а.с.3);
- даними письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 05.01.2024 року, які останній підтвердив в суді першої інстанції, про те, що 05 січня 2024 року, близько 22-27 години за адресою: м.Золотоноша, вул.Є.Півня,2 він був запрошений у якості свідка під час оформлення адміністративних матеріалів за ст. 130 ч.1 КУпАП на ОСОБА_1 , чув у останнього запах алкоголю з порожнини рота та бачив його нестійку ходу. Працівники поліції запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі або за допомогою алкотестера Драгер на що останній в його присутності відмовився (а.с.4);
- даними письмових пояснень свідка ОСОБА_6 від 05.01.2024 року, згідно яких 05.01.2024, близько 22-27 години за адресою: м.Золотоноша, вул.Є.Півня,2 була запрошена у якості свідка під час оформлення адміністративних матеріалів за ст. 130 ч.1 КУпАП на ОСОБА_1 , чула у останнього запах алкоголю з порожнини рота та бачила його нестійку ходу. Працівники поліції запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі або за допомогою алкотестера Драгер, на що він відмовився в її присутності (а.с. 5);
- даними відеозаписів з нагрудних відеокамер поліцейських, на яких зафіксовано рух автомобіля Renault Logan під керуванням ОСОБА_1 , який повернув у дір будинків та зупинився, працівниками поліції повідомлено причини його зупинки, та у зв`язку з наявністю в нього ознак алкогольного сп’яніння було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager» або в медичному закладі, однак,  ОСОБА_1  відмовився від проходження огляду, як на місці зупинки, так і в медичному закладі (а.с. 9).
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1  в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яка не містить альтернативи, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1  доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. 
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 визнав свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи, та не підтримав апеляційних вимог в частині незаконності складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції та подальше притягнення до адміністративної відповідальності, просив закрити провадження за закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. 
Вимоги ОСОБА_1 про закриття провадження у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, до задоволення не підлягають з огляду на наступне.
Частиною 1, 6 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, 05.01.2024, постанова Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена 10 грудня 2024 року, яка є чинною і ніким не скасована, тобто ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності та на нього накладено стягнення в межах строку, передбаченого ч. 6 ст. 38 КУпАП. 
З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в : 

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2024 року, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, – залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Биба