ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 березня 2025 року           справа №200/2887/24 

м. Дніпро

 Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року у справі № 200/2887/24 (головуючий І інстанції Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до  Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                              У С Т А Н О В И В:       

В травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до  Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в якому просила: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до спеціального стажу періодів:  з 01.09.1981 по 21.06.1984 роки навчання в Жданівському державному музичному училищі;  з 01.08.1984 по 31.08.2022 та з 01.09.2022 по 15.10.2023 роки (по дату призначення пенсії за віком) на посаді викладача по класу фортепіано в музичній школі для нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсії станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу періоди: з 01.09.1981 по 21.06.1984 роки навчання в Жданівському державному музичному училищі;  з 01.08.1984 по 31.08.2022 та з 01.09.2022 по 15.10.2023 роки (по дату призначення пенсії за віком) на посаді викладача по класу фортепіано в музичній школі нарахувати та виплати грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсії станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач надав до відповідача заяву про отримання грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, що передбачена п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та про зарахування до спеціального стажу, який дає право на отримання такої допомоги, певних періодів навчання та роботи. 
Проте в задоволенні заяви було відмовлено, що і стало приводом звернення до суду.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року у справі № 200/2887/24 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду з 01.08.1984 по 31.08.2022 року; Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період з 01.08.1984 по 31.08.2022 року. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у розгляді по суті заяви від 05.04.2024 року про нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  нарахувати та виплати ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню із врахуванням до спеціального стажу періодів: з 01.09.1981 по 21.06.1984 роки;  з 01.08.1984 по 31.08.2022 та з 01.09.2022 по 15.10.2023 роки. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.      
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.  
У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.    
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.     
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідно Диплому НОМЕР_1 , ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище – ОСОБА_2 ) з 01.09.1981 по 21.06.1984 роки навчалася у Жданівському державному музичному училищі.
Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 (в частині спірних періодів) позивач працювала:
- з 01.08.1984 по 31.08.2022 року на посаді викладача по класу фортепіано вечірньої школи загальної музичної освіти № 3 (з наступними перейменуваннями по дату звільнення іменувався Комунальний заклад “Музична школа № 1” Маріупольської міської ради);
- 01.09.2022 року по 15.10.2023 (дату призначення пенсії за віком) на посаді викладача по класу фортепіано Дитячої музичної школи Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області.
Як не заперечується сторонами, 15.10.2023 року позивач звернувся до органу ПФУ із заявою про призначення пенсії  за віком, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Заява за принципом екстериторіальності  була розглянута відповідачем 2 та задоволена, пенсію було призначено, до страхового стажу позивача зараховано період з 01.09.1981 по 21.06.1984 (навчання у вищих/середніх НЗ), з 01.08.1984 по 30.06.2000, 01.09.2000 по 30.06.2001, з 01.08.2001 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.12.2021, з 01.09.2022 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 31.12.2023. Зазначено, що страховий стаж позивача дорівнює 41 рік 3 місяці 21 день, що вбачається з довідки РС-право. 
05.04.2024 року позивач електронною поштою подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заяву, у якій просив зарахувати період навчання з 01.09.1981 по 21.06.1984 роки за спеціальністю та періоди роботи в музичній школі з 01.08.1984 по 31.08.2022 та з 01.09.2022 по 31.12.2023 роки до спеціального стажу, який дає право на отримання грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсії та нарахувати і виплатити грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій за віком станом на день призначення, яка не підлягає оподаткуванню передбачену п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Листом відповідача 2 від 01.05.2024 № 11227-8653/К-02/8-0500/24, наданим у відповідь на звернення позивача від 05.04.2024 року зазначено, що  для вирішення питання, щодо виплати грошової допомоги, передбаченої пунктом 7.1. розділу XV “Прикінцеві положення”, необхідно надати документ, який підтверджує підпорядкування підприємства до закладів і установ освіти та документ, який підтверджує, що на день досягнення пенсійного віку (60 років) Вона працювала у закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів “е” - “ж” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. Пунктом 1.1 Порядку 22-1 передбачено, що заява про перерахунок пенсії подається заявником до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до   ч. 1  статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”     особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення пенсійного віку та за наявності страхового стажу не менше 30 років. 
Статтею 55 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII “Про пенсійне забезпечення” передбачені окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення (п. “е” цієї статті).
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон 1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.
Пунктами 1 і 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191, установлено, що цей Порядок визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 1058-15 (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., N 49-51, ст. 376), та механізм її виплати.
До страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 1788-12 (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 3, ст. 10), що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 909-93-п "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (ЗП України, 1994 р., N 4, ст. 70; Офіційний вісник України, 2002 р., N 39, ст. 1820; 2004 р., N 46, ст. 3052); переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. N 583 583-92-п "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення" (ЗП України, 1992 р., N 11, ст. 271).
Згідно з п. 7-1 розділу XV Закону 1058-IV передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно п. 1 Порядку обчислення страхового стажу,  що дає право на призначення грошової  допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  від 23 листопада 2011 р. N 1191 (далі  Порядок № 1191) цей Порядок визначає умови обчислення страхового стажу, що  дає право  на  призначення  грошової допомоги відповідно до пункту  7-1  розділу  XV  "Прикінцеві  положення"  Закону   України   "Про  загальнообов`язкове  державне  пенсійне  страхування"  ( 1058-15 )  (Відомості Верховної Ради України,  2003 р., N 49-51, ст. 376), та  механізм її виплати.
Як визначено пп. 2- 7 Порядку № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової  допомоги,  зараховуються періоди роботи в  закладах  та  установах  державної  та  комунальної  форми власності на посадах,  робота на  яких дає право на призначення пенсії за вислугу  років  відповідно  до  пунктів  "е"  і  "ж"  статті  55  Закону України "Про пенсійне  забезпечення" (  1788-12  )  (Відомості  Верховної  Ради  України,  1992 р., N 3, ст. 10), що передбачені:  переліком закладів  і  установ  освіти,  охорони  здоров`я та  соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за  вислугу років,  затвердженим постановою Кабінету Міністрів України  від 4 листопада 1993 р. N 909 ( 909-93-п ) "Про перелік закладів і  установ  освіти,  охорони здоров`я та соціального захисту і посад,  робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (ЗП  України,  1994 р.,  N 4,  ст.  70;  Офіційний вісник України, 2002 р., N 39,  ст. 1820; 2004 р., N 46, ст. 3052);   переліком посад  артистів  театрально-концертних   та   інших  видовищних закладів,  підприємств і колективів, які мають право на  пенсію  за  вислугу  років  незалежно   від   віку,   затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р.  N 583  (  583-92-п  )  "Про  затвердження  нормативних  актів  з   питань  пенсійного забезпечення" (ЗП України, 1992 р., N 11, ст. 271). Для осіб, які мають право на призначення пенсії за вислугу 
років відповідно до пункту  "є"  статті  55  Закону  України  "Про  пенсійне  забезпечення"  (  1788-12  ),  до  страхового  стажу для  визначення права на виплату грошової  допомоги  зараховується  час  перебування  таких  осіб у складі збірних команд України,  а також  колишньої Української РСР. Страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку,  враховується  в  календарному  обчисленні.  При цьому допускається  підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право  на  призначення  пенсії  відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55  Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 ).  Грошова  допомога  надається  особам,  яким  починаючи   з  1 жовтня  2011  р.  призначається  пенсія  за  віком відповідно до Закону  України   "Про   загальнообов`язкове   державне   пенсійне  страхування"  (  1058-15  )  та  які на день досягнення пенсійного віку,  передбаченого  статтею  26  зазначеного Закону ( 1058-15 ),  працювали  в закладах та установах державної або комунальної форми  власності на посадах,  робота на яких  дає  право  на  призначення  пенсії  за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55  Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12  ),  і  мають  страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на  таких посадах,  а також якщо вони до цього не отримували  будь-яку  пенсію.  Для  визначення  розміру  грошової  допомоги  враховується 
місячний розмір пенсії, обчислений згідно  із  статтями  27  і  28  Закону  України   "Про   загальнообов`язкове   державне   пенсійне  страхування" ( 1058-15 ), станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного  фонду України одноразово  у  розмірі  десяти  місячних  пенсій  за  рахунок коштів  Державного  бюджету  України  одночасно  з  першою  виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
Щодо неврахування періодів  з 01.08.1984 по 31.12.2021 року, з 01.08.1984 по 31.08.2022 та з 01.09.2022 по 15.10.2023 роки (по дату призначення пенсії за віком).
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 4 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Як вже зазначено вище, з 01.08.1984 по 31.08.2022 року позивач працював на посаді викладача по класу фортепіано вечірньої школи загальної музичної освіти № 3 (з наступними перейменуваннями по дату звільнення іменувався Комунальний заклад “Музична школа № 1” Маріупольської міської ради).
Відповідно довідки РС-право вказаний період враховано  до страхового стажу частково, а саме:  01.08.1984 по 30.06.2000, 01.09.2000 по 30.06.2001, з 01.08.2001 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.12.2021. Натомість  трудова книжка позивача містить відомості про те, що позивач у вказаний проміжок часу (з 01.08.1984 по 31.08.2022) безперервно працював на посаді педагогічного працівника позашкільного навчального закладу, тобто був працівником освіти.
Відтак суд наголошує, що весь сказаний період з 01.08.1984 по 31.08.2022 року повинен бути врахованим до страхового стажу позивача.
При цьому період навчання з 01.09.1981 по 21.06.1984 та період з 01.09.2022 по 15.10.2023 роки є зарахованими до страхового стажу позивача, а тому права позивача в цій частині не є порушеними.
На підставі вказаного суд першої інстанції дійшов висновку за належне визнати протиправними дії відповідача 2 щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду з 01.08.1984 по 31.08.2022 року та зобов`язати зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період з 01.08.1984 по 31.08.2022 року.
Відповідно до п. "д" ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
На час навчання позивача порядок визначення трудового стажу, який давав право на пенсію за віком регулювався постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року № 590 "Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій" (надалі - Порядок № 590).
Підпунктом "і" пункту 109 Порядку № 590 визначено, що крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах і т. д.), партійних школах, совпартшколах, школах профрухів, на робфаках, перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі.
Відтак, оскільки позивач в період з 01.09.1981 по 21.06.1984 роки навчався у Жданівському державному музичному училищі, то в силу приписів п. "д" ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-XII, наведений період навчання підлягає зарахуванню до його спеціального страхового стажу. Період навчання підтверджується копією диплому. 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № К/9901/32308/18 погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що час навчання в навчальному закладі зараховуються до спеціального страхового стажу, який дає право на пенсію за вислугу років та на виплату при призначенні пенсії за віком грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день її призначення.
Відповідно до Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 року № 433, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші) віднесені до позашкільних навчальних закладів.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року у справі № 876/5312/17 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/79684887) дійшла наступного правового висновку: "... З огляду на проаналізовані норми законодавства й ураховуючи наявність у національному законодавстві правових “прогалин” щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення викладачів у позашкільних закладах освіти, визначених у Конвенції, а також з метою реалізації положень ст. 46 Конституції України щодо недопущення обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років.
Таким чином, викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні п. “е” ст. 55 Закону № 1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909."
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 року у справі № 466/5637/17 та у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 року у справі № 462/5636/16-а.
Таким чином, період роботи позивача  з 01.09.1981 по 21.06.1984, з 01.08.1984 по 31.08.2022 та з 01.09.2022 по 15.10.2023 роки має бути зарахований до спеціального педагогічного стажу відповідно до пункту "е" статті 55 Закону № 1788- ХІІ.
В силу пункту 1 статті 39 Закону України "Про позашкільну освіту" зазначено перелік позашкільних закладів, на які поширюється дія даного Закону.
Статтею 10 Закону України "Про освіту" передбачено, що в структуру освіти входить дошкільна освіта.
Згідно статті 5 Закону України "Про дошкільну освіту" систему дошкільної освіти становлять заклади дошкільної освіти незалежно від підпорядкування, типів і форми власності.
В силу вимог статей 16, 18 Закону Української PCP "Про народну освіту" від 28.06.1974 року, з метою створення найсприятливіших умов для виховання дітей дошкільного віку і подання необхідної допомоги сім`ї створюються дитячі ясла, дитячі садки, дитячі ясла-садки загального і спеціального призначення та інші дитячі дошкільні заклади. Дитячі дошкільні заклади організуються виконавчими комітетами районних, міських, селищних і сільських Рад народних депутатів, а також з їх дозволу державними підприємствами, установами та організаціями, колгоспами, іншими кооперативними та іншими громадськими організаціями.
Верховний Суд у постанові від 27 листопада 2018 року у справі № 328/1619/17(2-а/328/80/17) зазначив, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” будь-якого іншого виду пенсії.
У постанові від 28 листопада 2019 року у справі № 522/5056/16-а Верховний Суд також зазначив, що для отримання грошової допомоги, при призначенні пенсії за віком, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій, мають бути дотримані такі вимоги:
- особа має досягнути пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, зокрема частиною 1 ст. 26 встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.
- на день досягнення пенсійного віку особа мала працювати в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і мати страховий стаж, зокрема для чоловіків - 35 років, на таких посадах.
- особа до цього не отримувала будь-яку пенсію.
При цьому, суд звертає увагу на те, що право на вказану допомогу не залежить від дати ухвалення органом Пенсійного фонду України рішення про призначення пенсії (якщо пенсія призначається вперше).
Як вже було зазначено вище, позивач з 01.08.1984 по 31.08.2022 року працювала на посаді викладача по класу фортепіано вечірньої школи загальної музичної освіти № 3 (з наступними перейменуваннями по дату звільнення іменувався Комунальний заклад “Музична школа № 1” Маріупольської міської ради) та з 01.09.2022 року по 15.10.2023 (дату призначення пенсії за віком) на посаді викладача по класу фортепіано Дитячої музичної школи Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, що вбачається з трудової книжки позивача. Вказані записи про навчання та роботу підтверджені печатками із зазначенням номерів Наказів про прийняття тощо.
Таким чином суд вважає, що трудова книжка позивача містить достатні відомості для призначення грошової допомоги відповідно до пункту  7-1  розділу  XV  "Прикінцеві  положення"  Закону   України   "Про загальнообов`язкове  державне  пенсійне  страхування", а посилання відповідача 1 на п. 20 Порядку №637  є безпідставними.
Шодо позиції відповідача 1 з приводу ненадання позивачем заяви про перерахунок пенсії до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID.
Відповідно до частини першої   статті 44 Закону № 1058-IV   заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Зазначена норма кореспондується з п. 1.1 Порядку № 22-1, який встановлює, що  заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії  - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії  - додаток 2);  заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування  (додаток 3);  заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера  (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію). Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до  Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436. У разі подання заяви засобами Порталу Дія та за умови реалізації технічної можливості щодо її формування та подання, формування заяви здійснюється засобами Порталу Дія відповідно до відомостей, зазначених в додатках до цього Порядку. Відомості, необхідні для формування заяви, можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з інформаційно-комунікаційними системами та публічними реєстрами органів державної влади. У період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох наступних місяців після місяця, в якому його буде припинено чи скасовано, заява про призначення (поновлення) пенсії та документи, необхідні для призначення (поновлення) пенсії, особами, які у зв`язку з агресією Російської Федерації тимчасово проживають за кордоном (крім осіб, які проживають на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором) та отримали тимчасовий захист або статус біженця (далі - особи, які тимчасово проживають за кордоном), можуть надсилатись поштою.
Суд вважає, що Порядок № 22-1 не визначає, що заява про отримання грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсії повинна подаватися лише з використанням КЕП або системи Bank ID, а тому заява про нарахування та виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсії повинна бути розглянутою відповідачем 1 по суті.
Також суд наголошує, що  зі змісту заяви вбачається, що вона містить всю необхідну інформацію.
Зазначений висновок вказав Верховний Суд у постанові від 30.05.2018 у справі № 537/3480/17, а саме:  “зазначаючи про недотримання порядку звернення до Пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, суд апеляційної інстанції припустився формалізму, оскільки, по-перше, зі змісту заяви вбачається, що вона містить всю необхідну інформацію, що передбачена і заявою встановленого зразка, а, по-друге, з огляду на відповідь УПФ, неналежна форма заяви не була підставою для відмови”.
Таким чином, позиція відповідача 1 з приводу ненадання заяви про перерахунок пенсії є помилковою та підлягає відхиленню.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.  
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року у справі № 200/2887/24 - залишити без задоволення.                                        
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року у справі № 200/2887/24 - залишити без змін.                                                
Повне судове рішення складено 12 березня 2025  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                     І.В. Геращенко

                                                                                                               Е.Г. Казначеєв