УХВАЛА
08 січня 2025 року 
м. Київ
справа № 939/335/23
провадження № 61-17439ск24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 23 листопада 2023 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року у справі 
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бородянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Бородянського районного суду Київської областівід 23 листопада 2023 рокупозов ОСОБА_5 задоволено. 
Встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер 
ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком дитини ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Нова Гребля, Бородянського району, Київської області.
Зобов`язано Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану 
у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису від 03 червня 
2016 року № 5 про народження ОСОБА_7 , складеного 15 червня 2016 року виконавчим комітетом Новогребельської сільської ради Бородянського району Київської області, де вказати батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України.
Постановою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року 
(повний текст складено 19 листопада 2024 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Бородянського районного суду Київської області від 23 листопада 2023 рокузалишено без змін.
28 грудня 2024 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку 
представником  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3  - ОСОБА_4 
подано касаційну скаргу, в якій просить рішення суду першої та постанову суду апеляційної інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову 
у задоволенні позову ОСОБА_5 .
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних 
справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
1. Касаційна скарга представникаОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надійшла до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень.
Питання про поновлення цього строку представником заявників не порушено.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні 
було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску 
з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 
цього Кодексу.
Таким чином представникові заявників необхідно подати до суду клопотання 
про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин 
для його поновлення та відповідних доказів. 
Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави 
для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд 
відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої 
статті 394 цього Кодексу.
2. Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення 
від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна 
скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389цього Кодексу підстави (підстав).
Касаційна скарга представникаОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої 
статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного 
Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваних судових рішеннях.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої 
статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування 
необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У випадку визначення заявником підставою касаційного оскарження судових 
рішень пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має 
містити вказівку на норму права, щодо якої відсутній висновок, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовної практики щодо цієї норми 
для правильного вирішення справи.
Таким чином оскаржуючи судові рішення, зазначені у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.
Також, у порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України 
у касаційній скарзі відсутні реєстраційні номера облікових карток платників 
податків заявників.
За таких обставин, представникові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 необхідно надіслати до суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням обов`язкових підстав для такого оскарження з урахуванням вищенаведеного та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
3. Також подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної 
інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України 
до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору 
у встановлених порядку та розмірі.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» 
судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму 
для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, 
в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України 
«Про судовий збір».
Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб 
був встановлений у розмірі 2 684,00 грн.
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України 
«Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (встановлення факту батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України 
«Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; 
заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви 
в розмірі оспорюваної суми, таким чином (2 147,20*200% = 4 294,40 грн).
Отже, ураховуючи характер спору заявникам необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 4 294,40 грн .
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК
у Печерському районі, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати докази про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення 
від його сплати відповідно до закону.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, 
а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу. 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 23 листопада 2023 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року залишити 
без руху.
Надати представнику  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 - ОСОБА_4  для усунення недоліків касаційної скарги строк тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Б. І. Гулько