ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 684/406/24
Провадження № 33/820/140/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А.,  адвоката Бригиди В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу адвоката Бригиди Валентина Віталійовича на постанову Старосинявського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2024 року, -

в с т а н о в и в :
Постановою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2024 року 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді  штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.
За постановою суду, 29 липня 2024 року о 15 годині 32 хвилини в с-щі Стара Синява по вул. Грушевського, 46, ОСОБА_1 керував електроскутером Liberty Еdge б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук; від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою приладу Драгер 6810 та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на нагрудному відеореєстраторі 4.7, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі адвокат Бригида В.В. просить постанову Старосинявського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд при розгляді справи не з`ясував всі обставини, зазначені у статтях 247, 280 КУпАП та постановив необґрунтоване і незаконне рішення.
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, має діагноз -
легка розумова відсталість в стадії легкої дебільності (IQ=65), є обмежено придатний до військової служби. 
Військовослужбовець ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні та обстеженні на ВЛК по направленню в/ч НОМЕР_1 в КНП «ХОЗзНПД» ХОР у відділенні № 12 з 16.02.2024 р. по 28.02.2024 р. з вищевказаним діагнозом. 
При розгляді справи суд належним чином не встановив особу ОСОБА_1 , належним чином не роз`яснив права, передбачені ст.268 КУпАП, не врахував вади здоров`я, які має особа, не забезпечив участь у справі захисника, внаслідок чого було порушено право на захист.
В протоколі про адміністративне правопорушення відсутня графа чи притягувалася особа до адміністративної відповідальності, роз`яснення положень ст.ст. 55, 56, 59 Конституції України, а також про вручення другого примірнику протоколу про адміністративне правопорушення. Працівник поліції, який складав протокол не роз`яснив ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст.ст. 55, 56, 59 Конституції України, ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП працівник поліції оголосив, але належним чином не роз`яснив.
Враховуючи вади здоров`я, про які ОСОБА_1 повідомляв, працівники поліції зобов`язані були забезпечити участь адвоката при складанні протоколу. ОСОБА_1 особисто не мав можливості не скористатися правничою допомогою адвоката при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто працівник поліції порушив право ОСОБА_1 на захист при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Електроскутер, яким керував ОСОБА_1 , не відноситься до тих транспортних засобів, які необхідно реєструвати у встановленому законом порядку та отримувати посвідчення водія. Потужність електродвигуна в електроскутері «Liberty EDGE» становить 1,2 кВт.
Оскільки електроскутер, на якому рухався ОСОБА_1 , не належить до механічних транспортних засобів, особа, яка ним керує, не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України може нести виключно водій механічного транспортного засобу.
       Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Бригиду В.В., перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Згідно вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.         Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП). 
       Судом першої інстанції зазначені вимоги закону дотримані.
       Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №255861 від 29.07. 2024, 29 липня 2024 року о 15 годині 32 хвилини в с-щі Стара Синява по вул. Грушевського, 46, ОСОБА_1 керував електроскутером Liberty Еdge б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук; від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою приладу Драгер 6810 та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на нагрудному відеореєстраторі 4.7, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №255861 від 29 липня 2024 року, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення (а/с 1);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Старосинявська БЛ» від 29 липня 2024 року, у графі якого під назвою «Результати огляду» зазначено «не проводився, водій відмовився» (а/с 3);
- диском з відеофайлами (а/с 7).
       Суд першої інстанції дав належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Щодо аргументів апелянта про те, що електроскутер з потужністю електродвигуна 1200 кВт не може вважатись транспортним засобом, апеляційний суд зазначає наступне.
Згідно ст. 1 Закону «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
За приписами ст. 2 зазначеного Закону дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають при використанні транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та створенні/використанні інфраструктури для них.
Відповідно до п. 1.10 ПДР транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Аналіз вказаних норм вказує на те, що електроскутер із будь-якою потужністю двигуна відноситься до категорії електричних колісних транспортних засобів, яка є складовою більш широкого поняття - транспортні засоби. Тобто, електроскутер із будь-якою потужністю двигуна є транспортним засобом.
Дійсно, у п. 1.10 ПДР зазначено, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Однак, цей припис не свідчить, як про це стверджується в апеляційній скарзі, що електроскутер з двигуном потужністю менш ніж 3 кВТ, не відноситься до транспортних засобів.
При цьому положення ст. 130 КУпАП не розділяє транспортні засоби на механічні, немеханічні, електричні чи будь-які інші, тобто відповідальність передбачена за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керує будь-яким транспортним засобом.
Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 15.03.2023 (справа № 127/5920/22, провадження № 61-10553св22) використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Враховуючи викладене, є такими, що не ґрунтуються на законі, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки керував електроскутером із потужністю двигуна менше ніж 3 кВТ.
     Безпідставними є доводи апеляційної скарги про неправомірну зупинку поліцейськими електроскутера під керуванням ОСОБА_1 .
       Положеннями п. 8 та п. 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
       За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Тоді як згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       У зв`язку з вторгненням російської федерації на територію нашої держави з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, згідно указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з наступними змінами. 
       Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 року №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.
       Виходячи з наведених вище правових норм органи Національної поліції вправі зупиняти транспортний засіб, перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів та вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Все вищевказане узгоджується з статтями 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 2 липня 2015 року.
       Крім того, з відеозапису видно, що інспектором поліції під відеозапис було озвучено підстави зупинки транспортного засобу, запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, неодноразово роз`яснено наслідки відмови від проходження подальшого огляду на місці зупинки та у медичному закладі. 
       До проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на запитання інспектора ОСОБА_1 повідомив про вживання алкоголю разом із батьком.
Доводи захисника про те, що працівник поліції порушив право ОСОБА_1 на захист при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, що призвело до істотного порушення права на захист, апеляційним судом до уваги не беруться з наступних підстав.
Так, з відеозапису вбачається, що працівники поліції зупиняють електроскутер, за кермом якого перебуває ОСОБА_2 . В ході спілкування із водієм, поліцейським було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук , у зв`язку з чим поліцейський  неодноразово пропонує ОСОБА_1 пройти  огляд на стан  алкогольного  сп`яніння на місці  зупинки  або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 неодноразово відмовляється. Крім цього, після однозначної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння працівник поліції повідомив, що за таку відмову будуть складені матеріали про адміністративне правопорушення, у подальшому правопорушник не змінював свою позицію щодо небажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Тоді працівник поліції роз`яснив права та обов`язки, передбачені ст.63 КУ та ст.268 КУпАП та склав протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5 ПДР в його присутності та чітко роз`яснив кожний аркуш складених адміністративних матеріалів, а саме направлення на медичний огляд, розписку про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, розписку про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 КУ та ст.268 КУпАП, заяву на отримання судових повісток, протокол, на що ОСОБА_1 озвучив «розумію» та поставив свій підпис. який ознайомився із протоколом, що підтверджується його підписом (а/с 1,3,4,5,6). Крім того, під час спілкування із працівниками поліції останній жодного разу не повідомляв про те, що він має якісь хвороби.
Дослідивши відеозапис, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівники поліції при складанні адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 та при огляді на стан сп`яніння діяли в межах Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735. 
Закон України «Про безоплатну правову допомогу» № 3460-VI від 2 червня 2011 року, з наступними змінами, містить вичерпний перелік суб`єктів права на безоплатну правову допомогу, підстави її надання та порядок подання звернень про надання безоплатної (вторинної) правової допомоги. 
       Жодний нормативно-правовий акт не передбачає обов`язкової присутності адвоката під час проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також обов`язку працівника поліції при огляді водія на стан сп`яніння та при складанні протоколу за результатами огляду забезпечити участь захисника.
       Окрім того, ОСОБА_1 після його зупинки працівниками поліції мав можливість самостійно скористатися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, але останній не скористався цим.
Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи має право користуватися юридичною допомогою адвоката, при цьому ОСОБА_1 скористався таким правом під час розгляду справи в апеляційному суді. 
Так, згідно з вимогами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
Враховуючи наведені вимоги закону щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, вважаю наведені в апеляційній скарзі доводи, що протокол серії ААД № 146737 не відповідає вимогам ст..256 КУпАП, безпідставні. 
       Твердження апеляційної скарги про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд належним чином не встановив особу ОСОБА_1 , належним чином не роз`яснив права, передбачені ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не врахував вади здоров`я, які має особа, не забезпечив участь у справі захисника, внаслідок чого було порушено право на захист спростовуються журналом судового засідання Старосинявського районного суду від 23.09.2024. Крім того, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 ніяких довідок, які підтверджують зазначений в апеляційній скарзі діагноз суду першої інстанції не надавав та заявив, що захист своїх інтересів буде здійснювати особисто.
       Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду. 
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП.
Постанова суду є законною і підстав для її скасування не має.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
       Постанову Старосинявського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2024 року щодо  ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Бригиди В.В. - без задоволення.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
       Суддя Хмельницького
       апеляційного суду                                                                Володимир БАРЧУК