ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1295/25 Справа № 204/6476/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д. Л. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.
за участю секретаря Попенко Ю.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Акцент-Банк” на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства “Акцент-Банк” до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2024 року АТ “Акцент-банк” звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог АТ “Акцент-банк” посилалися на те, що 23 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до АТ “Акцент-банк” з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в “А-Банк”, на підставі якої відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ “Акцент-банк” з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку.  На підставі вказаної Анкети - Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 34,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписом заяви відповідач погодився з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку. Зобов`язання за договором про надання банківських послуг позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим, станом на 30 травня 2024 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 127964 грн. 90коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 74793 грн. 67 коп., заборгованості по відсоткам — 53171 грн. 23 коп. На підставі викладеного АТ “Акцент-банк” просив суду стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 23 травня 2015 року, що утворилася станом на 30 травня 2024 року у розмірі 127964 грн. 90коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 74793 грн. 67 коп., заборгованості по відсоткам — 53171 грн. 23 коп., а також судові витрати у справі у розмірі 3028 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог АТ “Акцент-Банк” до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В апеляційній скарзі АТ “Акцент-банк” просить рішення суду від 30 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог АТ “Акцент-банк”, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
       За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
       Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
       У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
       Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
       Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
       Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
       За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.         Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ “Акцент-Банк”).
       Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
       За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
       Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
       Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
       За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
       Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
       Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
       Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
       Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, АТ “Акцент-Банк” посилалися на те, що 23 травня 2015 року між АТ “Акцент-Банк” та відповідачем  ОСОБА_1  був укладений кредитний договір у вигляді Анкети-заяви б/н, згідно умов якого відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.2-4).
       У заяві зазначено, що відповідач  ОСОБА_1  згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.14).
       Відповідно до положень п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.
Згідно 2.1.1.2.8. умов та правил надання банківських послуг Банк залишає за собою право у будь-який момент на власний розсуд змінювати набір операцій, послуг і функцій, що виконуються з використанням Картки. Здійснення операцій з використанням Картки через пристрої самообслуговування Банку, передбачені Договором, може бути обмежене у банкоматах інших банків.
Відповідно до положень 2.1.1.2.14. умов та правил надання банківських послуг при отриманні Картки Власник зобов`язаний підписати Картку у спеціально відведеному на картці місці. Відсутність або невідповідність підпису на Картці підпису, що ставить Власник на документі по операціях з використанням Картки, може бути підставою для відмови у проведенні операції з використанням Картки і вилучення такої Картки з обігу. 
Згідно 2.1.1.2.15. умов та правил надання банківських послуг Картка діє до останнього дня місяця, зазначеного на лицьовому боці Картки, включно. Забороняється використання Картки (її реквізитів) із закінченим терміном дії. Банк не несе відповідальність за несвоєчасне отримання Власником Картки, випущеної на новий термін дії. 
Відповідно до положень 2.1.1.2.16. умов та правил надання банківських послуг після закінчення терміну дії відповідна картка продовжується Банком на новий термін (шляхом надання Клієнту картки з новим терміном дії) на основі зверненням Клієнта в Банк, згідно з чинними тарифами. Перевипуск картки на новий термін здійснюється у разі дотримання Клієнтом умов обслуговування картки, передбачених Договором. 2.1.1.2.17. Для перевипуску картки до закінчення її терміну дії Клієнт повинен звернутися у відділення Банку. 
Згідно п. 2.1.1.2.24. умов та правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, більше ніж на 30 днів Клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу.
Відповідно до положень п.2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
       Згідно з п. 2.1.1.12.2.1 умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов`язань за Договором, Клієнт сплачує Банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної місячної процентної визазначеної в Тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в Тарифах, нараховуються від суми загальної Заборгованості з моменту виникнення Заборгованості під час дії Пільгового періоду за карткою, внаслідок не внесення Щомісячного мінімального платежу в повному обсязі. При цьому Сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього Договору та/або зміною процентної ставки за Договором, що здійснюється Банком в односторонньому порядку, і відповідно внесення змін до Договору не потребується.
       З наданого банком розрахунку заборгованості, виписки по картці вбачається,  ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором б/н від 23 травня 2015 року, що утворилася станом на 30 травня 2024 року у розмірі 127964 грн. 90коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 74793 грн. 67 коп., заборгованості по відсоткам — 53171 грн. 23 коп. (а.с.5-13, 15-27).
       Відповідно до ч. ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
На підтвердження укладення між АТ “Акцент-Банк” та відповідачем кредитного договору, банком було надано суду копію Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ “Акцент-Банк” від 23 травня 2015 року (а.с.14).
Слід зазначити, анкета-заява  ОСОБА_1 від 23 травня 2015 року не містить відомості про оформлення відповідачем кредитного договору з наданням кредитного ліміту за Умовами та Правилами надання банківських послуг та Правил користування платіжною картою для виплат.
У Анкета-заява позичальника від 23 травня 2015 року, на яку посилається банк у позовній заяві, не містить відомостей про суму отриманого кредиту, не вказано строк дії кредитного договору, процентна ставка також не зазначена.
       Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, комісії, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Банком не було надано суду доказів на підтвердження факту укладання між сторонами у належній формі саме кредитного договору, доказів встановлення відповідачеві кредитного ліміту на картку.
Із наданої банком виписки по картці взагалі не вбачається, що банком було перераховано кредитні кошти на картку відповідача (а.с.15-27).
Таким чином, враховуючи, що доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 дійсно отримав кредитну картку і кредитні кошти банком було перераховано на картку відповідача, суду не надано, отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог АТ “Акцент-Банк” у зв`язку з недоведеністю.
Доводи апеляційної скарги щодо доведеності позовних вимог банку не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.
Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Акцент-банк” – залишити без задоволення.
Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2024 року у — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді  М.О.Макаров

О.В.Свистунова