ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3332/25 Справа № 212/10054/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ведяшкіна  Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого судді Бондар Я.М.,
       суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.
       секретар судового засідання Лідовська А.А.
       сторони справи:
       позивач – ОСОБА_1 
       відповідач - ОСОБА_2 
       третя особа - ОСОБА_3 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справі, цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 грудня 2024 року, ухвалене суддею Ведяшкіною Ю.В. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 27 грудня 2024 року, 

ВСТАНОВИВ

10.10.2024 року адвокат Чепурнов В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, в якому просив зменшити розмір аліментів, що утримуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частини до 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.
В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.06.2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.03.2017 року. 
14.07.2017 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 і у шлюбі народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
24.07.2024 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу видано судовий наказ, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частки щомісячно до повноліття дитини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.07.2024 року до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 грудня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задоволені.
Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.06.2017 року по справі 212/1466/17-ц.
Стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи незгодною з ухваленим судовим рішенням подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність рішення суду, ухваленого з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати, ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. 
При цьому, відповідач посилається на порушення судом першої інстанції принципів справедливості та рівності прав та законних інтересів неповнолітніх дітей, а саме зменшення розміру аліментів на утримання її дитини до 1/6 ч. доходу позивача та вказує на те, що зменшення розміру аліментів на утримання її дитини відбувається за рахунок збільшення утримання дитини народженої у другому шлюбі позивача частини доходу позивача. Вказує на те, що саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Окрім того, зазначає, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини від іншого шлюбу.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 07.06.2017 року рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі частини від заробітку (доходу) позивача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.03.2017 року (а.с.3).
24.07.2024 року відповідно судового наказу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 22.07.2024 року. Судовий наказ набрав чинності 24.07.2024 року (а.с.4).
Суд, першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходив з доведених позивачем передбачених законом підстав для зміни розміру аліментів, зокрема судом встановлено зміну сімейного стану позивача внаслідок укладення шлюбу та народження другої дитини, внаслідок чого об`єктивно змінився і майновий стан позивача, на утриманні якого перебувають двоє неповнолітніх дітей. Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок обох батьків утримувати дитину, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів присуджених до стягнення з позивача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 на 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність позивачем заявлених позовних вимог про зменшення розміру аліментів та не погоджується з доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року у справі №364/1139/19 провадження №61-11271св20))
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі  №6-143цс13, на яку посилається позивач у касаційній скарзі, зроблено висновок, що: «розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
У справі, що переглядається позивач звернувся з позовом про зменшення розміру аліментів в обґрунтування якого вказав, що у нього відбулись зміни сімейного та матеріального стану, у зв`язку з укладенням нового шлюбу, народженням ще однієї дитини в цьому шлюбі – доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на яку судом присуджено до стягнення аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Нормами ч.5 ст.183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Як встановлено судом та підтверджено наявними у справі доказами з відповідача на утримання двох дітей за судовими рішеннями стягуються аліменти в загальному розмірі на двох дітей заробітку (1/4 частина заробітку на доньку ОСОБА_4 та частку заробітку на доньку ОСОБА_3 ), тоді як нормами матеріального права визначено, що половина заробітку платника аліментів стягується на трьох і більше дітей.
Суд першої інстанції, установивши, що змінився сімейний стан позивача ОСОБА_1 , а саме народження від іншого шлюбу доньки ОСОБА_6 на утримання якої останній сплачує аліменти відповідно до судового рішення (судовий наказ), дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказана обставина є самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних із нього аліментів на користь ОСОБА_2 з 1/4 на 1/6 частин.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено погіршення його майнового стану, що пов`язано зі зміною сімейного стану та стягненням аліментів на утримання доньки від другого шлюбу.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального   права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи,   а стосуються необхідності переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключно компетенцією суду, переоцінка доказів, діючим законодавством не передбачена.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про задоволення позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 грудня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 13 березня 2025 року

Головуючий: 

Судді: