Справа № 309/1738/18

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        18 лютого 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.
суддів Джуга С.Д., Кожух О.А.
з участю секретаря Ормош О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Хустського Відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 10 вересня 2024 року, у справі № 309/1738/18 (Головуючий: Довжанин М.М.), -

В С Т А Н О В И Л А: 

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, мотивуючи тим, що згідно ухвал Хустського районного суду Закарпатської області від 13.08.2018 та 26.06.2018 року її тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України і підставами прийняття таких ухвал було подання державного виконавця у процесі виконання виконавчих листів про стягнення з неї визначених у виконавчих документах сум на користь декількох стягувачів. Зазначає, що станом на сьогоднішній день заборгованість за виконавчими листами нею практично повністю погашена, крім одного виконавчого листа. Державним виконавцем винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень у зв`язку з повним фактичним виконанням.
Просить суд взяти до уваги те, що у неї помер чоловік і вона утримує двох дітей, проживає в орендованій квартирі і не відмовляється погасити борг, який на сьогоднішній день за нею залишається. 
Ухвалою Хустського районного суду від 10 вересня 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , встановлене ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 13.03 2018 року ( справа № 309/599/18 ) та ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 26.06.2018 року ( справа № 309/1738/18 ).
Не погоджуючись із даною ухвалою суду Хустський відділ державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подали апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування ухвали, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення заяви відсутні, так як на сьогоднішній день боргові зобов`язання боржником не виконано, виконавчий збір, витрати виконавчого провадження боржником не сплачені, що суперечать ухвалам від 13.03.2018 р. по справі №309/1738/18, 26.06.2018 року по справі №309/1738/18, які виносились як забезпечення виконання рішення, до врегулювання боржником своїх боргових зобов`язань перед, стягувачем, державою. Крім того в ухвалі Хустського районного суду ніяким чином не спростовується факт не виконання рішень, а зазначається, що боржником рішення виконані частково, проте боржник обмежений у праві виїзду за кордон відповідними ухвалами суду до виконання зобов`язань покладених на неї згідно судових рішень та вимог, що підлягали виконанню.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 яка просить ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.
Представник Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить довідка про доставку електронного листа і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у відсутності представника відповідно до ч 2 ст. 372 ЦПК України.
Встановлено, що на примусовому виконанні відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходяться   виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 визначених у виконавчих документах сум на користь різних стягувачів.
В процесі примусового виконання державний виконавець звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України.
Ухвалами Хустського районного суду від 13 березня 2018 та 26 червня 2018 року за поданням державного виконавця тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянку України ОСОБА_1 до виконання покладених на неї грошових зобов`язань.
Статтею 33 Конституції України передбачено та закріплено кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно положень ст.. 2 протоколу 4  Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.
Громадянин України має право виїхати з України крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну (ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України»). Частина 5 ст. 6 даного Закону передбачено можливість обмеження у праві на виїзд громадян в тому числі у випадку наявності факту ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності додаткових підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язання, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення. Натомість влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (рішення Європейського суду за справою « Ріпер проти Болгарії, 124).
Відповідно до ч. 5 статті 441 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 погасила частину боргу, не відмовляється погасити іншу частину боргу, через скрутне матеріальне становище і відсутність стабільного доходу не може виконати повністю своє зобов`язання, має місце довготривалі строки заходу, що обмежують свободу пересування особи і відсутність доказів щодо наміру заявника вибути за межі України з метою невиконання судових рішень, у їх сукупності, дає підставу суду задовольнити заяву.
Ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає.
Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, судова колегія 

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Хустського Відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області залишити без задоволення.  
Ухвалу Хустського районного суду від 10 вересня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 28 лютого 2025 року.

Головуючий:        (підпис)
Судді:                      (підписи)
Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ