ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

                                                                                      Головуючий І інстанції: Канигіна Т.С. 
27 січня 2025 р. 	Справа № 440/18062/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Бегунца А.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 
В с т а н о в и в:
07.12.2023 представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Янко О.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі – ГУ ПФУ в м. Києві, пенсійний орган) № 164350002850 від 26.06.2023 щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального страхового стажу періодів роботи з 18.04.2000 по 01.03.2002 та з 01.03.2002 по 19.05.2004 на території російської федерації; до загального пільгового стажу періодів роботи згідно з довідками ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01.11.2021 № 1-9/12-19/362 (період роботи з 06.05.1985 по 14.11.1985; з 13.03.1986 по 15.04.1986; з 27.01.1989 по 16.03.1990; з 05.10.1991 по 31.12.1991) та № 1-9/12-19/363 (період роботи з 01.01.1992 по 09.07.1988; з 03.05.2005 по 16.09.2008) та призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058-IV);
- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди роботи з 18.04.2000 по 01.03.2002 та з 01.03.2002 по 19.05.2004 на території російської федерації; до загального пільгового стажу періоди роботи згідно з довідками ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01.11.2021 № 1-9/12-19/362 (період роботи з 06.05.1985 по 14.11.1985; з 13.03.1986 по 15.04.1986; з 27.01.1989 по 16.03.1990; з 05.10.1991 по 31.12.1991) та № 1-9/12-19/363 (період роботи з 01.01.1992 по 09.07.1988; з 03.05.2005 по 16.09.2008) та призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV) з дня написання заяви, а саме: 19.06.2023.
В обґрунтування вимог позову представник позивача зазначає, що 19.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV. Рішенням ГУ ПФУ в м. Києві № 164350002850 від 26.06.2023 відмовлено у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 2. До загального страхового стажу не зараховано періоди роботи з 18.04.2000 по 01.03.2002 та з 01.03.2002 по 19.05.2004 на території російської федерації, оскільки з 01.01.2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. До загального пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідок ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01.11.2021 року № 1-9/12-19/362 (період роботи з 06.05.1985 по 14.11.1985; з 13.03.1986 по 15.04.1986; з 27.01.1989 по 16.03.1990; з 05.10.1991 по 31.12.1991) та № 1-9/12-19/363 (період роботи з 01.01.1992 по 09.07.1988; з 03.05.2005 по 16.09.2008), оскільки згідно інформації ЄДР ДП «Полтавнафтогазгеологія» з 05.01.2022 державна реєстрація припинена, у зв`язку з визнанням банкрутом і відсутності рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. 
Також представник позивача зазначає, що згідно даних трудової книжки ОСОБА_1 : - 06.05.1985 ОСОБА_1 прийнятий в Карлівську нафторозвідувальну експедицію глибокого буріння об`єднання «Полтавнафтогазгеологія» помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту та газ Ланнівської партії по 3 розряду на період проходження виробничої практики (наказ № 34-к від 03.05.1985); - 14.11.1985 звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики (наказ № 103-к від 10.11.1985 року); - 13.03.1986 прийнятий в Карлівську нафторозвідувальну експедицію глибокого буріння об`єднання «Полтавнафтогазгеологія» помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту та газ Ланнівської партії по 4 розряду на період проходження виробничої практики (наказ № 12-к від 10.03.1985); 15.04.1986 звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики (наказ № 18-к від 10.04.1986); 27.01.1989 прийнятий в Карлівську нафторозвідувальну експедицію глибокого буріння об`єднання «Полтавнафтогазгеологія» помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту та газ центральної інженерно-технологічної служби по 4 розряду (наказ № 4-к від 20.01.1989); 16.03.1990 звільнений за п. 7 ст. 36 КЗпП УРСР у зв`язку зі вступом в законну силу вироку суду (наказ № 30-к від 20.08.1990); 05.10.1991 прийнятий в Карлівську нафторозвідувальну експедицію глибокого буріння об`єднання «Полтавнафтогазгеологія» помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту та газ центральної інженерно-технологічної служби по 5 розряду (наказ № 32-к від 01.10.1991); 09.07.1998 звільнений за п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін (наказ № 20-к від 02.07.1998); 18.04.2000 прийнятий помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту та газ по 5 розряду ТОВ «Інтернафтогазсервіс» Ханти-Мансійського автономного округу м. Нягань російської федерації (наказ № 44 к від 22.04.2000); 28.02.2002 звільнений за переведенням в ТОВ «КНГ – СЕРВИС» Ханти-Мансійського автономного округу м. Нягань російської федерації, згідно п. 5 ст. 77 Трудового кодексу російської федерації (наказ № 29 к від 28.02.2002); 01.03.2002 прийнятий в порядку переведення з ТОВ помічником бурильника по 5 розряду в цех капітального ремонту свердловин (наказ № 4 к від 01.03.2002); 19.05.2004 звільнений за власним бажанням, згідно п. 3 ст. 77 Трудового кодексу російської федерації (наказ № 29 к від 17.05.2004); 03.05.2005 прийнятий в Карлівську нафторозвідувальну експедицію глибокого буріння ДІ НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту та газ по 5 розряду (наказ № 15-к від 03.05.2005); 16.09.2008 звільнений за п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін (наказ № 58-к від 16.09.2008).
Представник позивача вказує, що відповідачем безпідставно не зараховано до загального пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в Карлівській нафторозвідувальній експедиції глибокого буріння згідно довідок про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01.11.2021 № 1-9/12-19/362 (період з 06.05.1985 по 14.11.1985, з 13.03.1986 по 15.04.1986, з 27.01.1989 по 16.03.1990, з 05.10.1991 по 31.12.1991) та № 1-9/12-19/363 (період з 01.01.1992 по 09.07.1988, з 03.05.2005 по 16.09.2008).
Крім того, представник позивача акцентував увагу, що припинення участі російської федерації в Угоді, так само, як і прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав – учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», не є підставою для відмови в обчисленні стажу роботи позивача, а тому робота на території російської федерації повинна бути врахована в загальний стаж роботи.
Стосовно тверджень відповідача про неможливість зарахувати періоди роботи без рішення Комісії з питань підтвердження стажу, представник позивача зазначив, що останнє не ґрунтується на нормах чинного законодавства і не може братися до уваги, оскільки позивачем на підтвердження певних періодів роботи подано трудову книжку та уточнюючі довідки ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» від 01.11.2021 № 1-9/12-19/362 та № 1-9/12-19/363, які видані підприємством до його ліквідації.
Також представник позивача зазначає, що не можуть братися до уваги і доводи пенсійного органу про відсутність атестації робочого місця, оскільки позивач, як працівник не може нести відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації, що узгоджується з висновком Верховного Суду у зразковій справі № 520/15025/16-а  у постанові від 19.02.2020.
У відзиві на адміністративний позов відповідач ГУ ПФУ у Полтавській області, не погоджуючись з вимогами позивача, зазначає, що аналіз наданих документів ОСОБА_1 до заяви від 19.06.2023 свідчить, що загальний страховий стаж складає 29 років 2 місяці 13 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком № 2 складає 4 роки 6 місяців 11 днів (враховано з 04.06.2016 по 14.01.2015, з 25.11.2016 по 24.10.2019), що є недостатнім для призначення пенсії. Не зараховано до загального страхового стажу період роботи з 18.04.2000 по 28.02.2002 та з 21.03.2002 по 19.05.2004 на території російської федерації, оскільки з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав держав – учасниць співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. До загального пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідок № 1-9/12-19/362 та № 1-9/12-19/363 від 01.11.2021, оскільки згідно інформації ЄДР ДП «Полтавнафтогазгеологія» з 05.01.2022 державна реєстрація припинена, у зв`язку визнанням банкрутом, рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах на даний час відсутнє.
Заперечуючи вимоги адміністративного позову, ГУ ПФУ в м. Києві зазначає фактично аналогічні аргументи, наведені ГУ ПФУ у Полтавській області у відзиві на адміністративний позов.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні)) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково наступним чином.
              Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в м. Києві № 164350002850 від 26.06.2023.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 19.06.2023 та зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 06.05.1985 по 14.11.1985; з 13.03.1986 по 15.04.1986; з 27.01.1989 по 16.03.1990; з 05.10.1991 по 09.07.1998; з 18.04.2000 по 28.02.2002; з 01.03.2002 по 19.05.2004; з 03.05.2005 по 16.09.2008, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.
В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено про те, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі або відсутність можливості їх перевірити, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії.
Також суд зазначив, що Верховний Суд у постановах від 21.11.2018 у справі № 750/11115/16-а, від 31.03.2020 у справі № 446/656/17 та у справі № 127/16245/17, обставини яких є подібними, дійшов висновку про те, що однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи. Вимога щодо обов`язкового підтвердження документами умов праці до 21.08.1992 та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.
Водночас, записи у трудовій книжці та довідки, які містяться у матеріалах справи, підтверджують характер роботи позивача у спірний період за Списком № 2, що надає право на включення спірного періоду до стажу та право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Також суд зазначив, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Суд відхилив посилання ГУ ПФУ в Полтавській області, покладені в основу спірного рішення, на ту обставину, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, оскільки вказані обставини не стосуються періодів трудової діяльності позивача, що мали місце в період дії вказаної Угоди.
Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, керуючись частиною другою статті 9 КАС України, суд вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути останню заяву позивача від 19.06.2023, з урахуванням висновків суду.
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Полтавській області просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Аргументи, наведені пенсійним органом в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов. 
          Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.          
В апеляційному порядку судове рішення позивачем не оскаржено.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).
За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення слід змінити з підстав та мотивів його прийняття, з огляду на наступне.
          Судовим розглядом справи встановлено, що 19.06.2023 позивач ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за наявності у нього спеціального стажу, яка за принципом екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ в м. Києві з прийняттям 26.06.2023 рішення № 164350002850 про відмову в призначені пенсії (а.с. 24-25).
Рішення вмотивоване тим, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого  абзацом першим  частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;
Згідно наданих до заяви документів про стаж (трудова книжка, диплом, військовий квиток, довідки про підтвердження стажу) та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування  загальний страховий стаж складає 29 років 2 місяці 13 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком № 2 складає 4 роки 6 місяців 11 днів (враховано з 04.06.2016 по 14.01.2015, з 25.11.2016 по 24.10.2019), що є недостатнім для призначення пенсії. 
Не зараховано до загального страхового стажу період роботи з 18.04.2000 по 28.02.2002 та з 21.03.2002 по 19.05.2004 на території російської федерації, оскільки з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав держав – учасниць співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. 
До загального пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідок № 1-9/12-19/362 та № 1-9/12-19/363 від 01.11.2021, оскільки згідно інформації ЄДР ДП «Полтавнафтогазгеологія» з 05.01.2022 державна реєстрація припинена, у зв`язку визнанням банкрутом, рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах на даний час відсутнє.
Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України).
За правилами частини першої статті 4 Закону № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону «Про недержавне пенсійне забезпечення», законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
При цьому, абзацом другим пункту 16 розділу XV «ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ» Закону № 1058-IV встановлено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Відповідно до статті 1 Закону № 1788-XІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Згідно із пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XІІ (у редакції, чинній на момент звернення позивача за призначенням пенсії) право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах зі шкідливими й важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше як 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. 
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Відповідно до положень пунктів 2, 3 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Відповідно до роз`яснень Міністерства соціального захисту населення і Міністерства праці України від 10.05.1994 № 01-3/406-022 та № 06-1649, під повним робочим днем вважається виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу. Сюди ж включається час проведення підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, а також робіт поза своїм робочим місцем з метою забезпечення виконання своїх трудових функцій.
Згідно із положеннями статті 62 Закону № 1788-XII та пункту 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до положень пунктів 3, 20 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутня інформація, що визначає право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, зміст наведених норм права свідчить, що основним документом на підтвердження пільгового стажу роботи є трудова книжка, та за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Такими документами, зокрема, є архівні та уточнюючі довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання, тощо. Уточнюючі довідки мають подаватися у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.
          Як зазначено у тексті спірного рішення ГУ ПФУ в м. Києві, пільговий стаж роботи за Списком № 2 заявника складає 4 роки 6 місяців 11 днів, загальний страховий стаж складає 29 років 2 місяці 13 днів.
Позивач разом із заявою про призначення пенсії надавав пенсійному органу копію трудової книжки від 06.05.1985 серії НОМЕР_1 (а.с. 11-14).
              Дослідивши залучену до матеріалів справи копію трудової книжки, суд встановив:
- з 06.05.1985 по 14.11.1985 позивач працював помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту та газ Ланнівської партії по 3 розряду в Карлівській нафторозвідувальній експедиції глибокого буріння об`єднання «Полтавнафтогазгеологія» на період проходження виробничої практики;
- з 13.03.1986 по 15.04.1986 позивач працював помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту та газ Ланнівської партії по 4 розряду в Карлівській нафторозвідувальній експедиції глибокого буріння об`єднання «Полтавнафтогазгеологія» на період проходження виробничої практики;
- з 27.01.1989 по 16.03.1990 позивач працював помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту та газ центральної інженерно-технологічної служби по 4 розряду в Карлівській нафторозвідувальній експедиції глибокого буріння об`єднання «Полтавнафтогазгеологія»;
- з 05.10.1991 по 09.07.1998 позивач працював помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту та газ центральної інженерно-технологічної служби по 5 розряду в Карлівській нафторозвідувальній експедиції глибокого буріння об`єднання «Полтавнафтогазгеологія»;
- з 18.04.2000 по 28.02.2002 позивач працював помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту та газ по 5 розряду в ТОВ «Інтернафтогазсервіс» Ханти-Мансійського автономного округу м. Нягань російської федерації;
- з 01.03.2002 по 19.05.2004 позивач працював помічником бурильника по 5 розряду в цех капітального ремонту свердловин в ТОВ «КНГ-Сервіс» Ханти-Мансійського автономного округу м. Нягань російської федерації;
- з 03.05.2005 по 16.09.2008 позивач працював помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту та газ по 5 розряду в Карлівській нафторозвідувальній експедиції глибокого буріння ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія».
Посада помічника бурильника, бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту та газ передбачена в розділі ХІІІ «Буріння, видобування та переробка нафти і газу, переробка вугілля та сланцю» постанови РМ СРСР від 22.08.1956 № 1173, якою затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій посад і показників з важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, в розділі ХІІ «Буріння, видобуток та переробка нафти, газу та газового конденсату, переробка вугілля та сланцю» постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, якою затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах та в розділі ХІІ «Буріння, видобуток та переробка нафти, газу та газового конденсату, переробка вугілля та сланцю» постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року, якою затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Крім того до заяви від 19.06.2023 про підтвердження зазначеного пільгового стажу позивачем надавалася довідка ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» від 01.11.2021 № 1-9/12-19/362 (а.с. 19), за змістом якої ОСОБА_1 працював повний робочий день в Карлівській нафторозвідувальній експедиції глибокого буріння об`єднання «Полтавнафтогазгеологія» і за період з 06.05.1985 (наказ від 03.05.1985 № 34-К) по 14.11.1985 (наказ від 10.11.1985 № 103-К), з 13.03.1985 (наказ від 10.03.1986 № 12-К) по 15.04.1986 (наказ від 10.04.1986 № 18-К), з 27.01.1989 (наказ № 4-К від 20.01.1989) по 16.03.1990 (наказ № 30-к від 20.08.1990), з 05.10.1991 по 31.12.1991 (наказ 32-К від 01.10.1991) виконував розвідувальне буріння та свердління на посаді помічника бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ, що передбачена Списком № 2 розділ ХІІІ «Буріння, видобування та переробка нафти і газу, переробка вугілля та сланцю», підрозділ 1 – «буріння» пункт а – «робітники». Підстава - Постанова РМ СРСР від 22.08.1956 № 1173. Додаткові відомості: під час проведення пошукових та геологорозвідувальних робіт працював безпосередньо в польових умовах в складі бурових бригад повний робочий день в різний час доби, до інших робіт не залучався. (а.с. 19).
Відповідно до довідки ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 01.11.2021 № 1-9/12-19/363 (а.с. 20), ОСОБА_1 працював повний робочий день в Карлівській нафторозвідувальній експедиції глибокого буріння об`єднання «Полтавнафтогазгеологія» і за період з 01.01.1992 (наказ від 01.10.1991 № 32-К) по 09.07.1998 (наказ від 01.07.1998 № 20-К), з 03.05.2005 (наказ від 04.05.2005 № 15-К) по 16.09.2008 (наказ від 16.09.2008 № 58-К), виконував розвідувальне буріння та свердління на посаді помічника бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ, що передбачена п. б ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням спільного листа Міністерства соціального захисту населення України від 15.04.1994 № 01-3/310-02-2. Додаткові відомості: під час проведення пошукових та геологорозвідувальних робіт працював безпосередньо в польових умовах в складі бурових бригад повний робочий день в різний час доби, до інших робіт не залучався, одержував польове забезпечення (а.с. 20).  
Відповідно до розділу п.п. 5 п. 2.1. розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах: довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до  пункту 20  Порядку підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з  пунктами 1-6,  8  частини другої,  частиною третьою  статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). 
У  разі  ліквідації  підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з  Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок № 18-1). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії.
Відхиляючи доводи пенсійного органу щодо недотримання позивачем п.п. 5 п. 2.1. розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону 1058-IV, колегія суддів зазначає, що ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.12.2021 у справі №18/117, яка набрала законної сили 22.11.2022, зокрема, ліквідовано юридичну особу банкрута - ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія». 
Однак, довідки ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній № 1-9/12-19/362 та № 1-9/12-19/363 видані позивачу 01.11.2021. Тобто, до часу ліквідації підприємства. При цьому, пенсійним органом не висловлено сумнівів щодо достовірності поданих ОСОБА_1 довідок від 01.11.2021 № 1-9/12-19/362, № 1-9/12-19/363.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що за наявності довідок ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 01.11.2021 № 1-9/12-19/362 та № 1-9/12-19/363, вимоги пенсійного фонду щодо надання рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових є необґрунтованими.
Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно із абзацом четвертим пункту 1.8 розділу I Порядку № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через веб-портал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача веб-порталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на веб-порталі або засобами Порталу Дія.
За приписами частини 5 ст. 45 Закону № 1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Отже, рішення про призначення (перерахунок) пенсії або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії пенсійний орган приймає на протязі 10 днів з дати надходження відповідної заяви та усіх необхідних для розгляду заяви документів.
З приводу відсутності даних щодо проведення атестації робочого місця, колегія суддів звертає увагу, що 19.02.2020 Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у справі № 520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19), в якій зазначено, що з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.09.2013 у справі № 21-183а13, від 25.11.2014 у справі № 21-519а14, від 10 й 17.03.2015 у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14.04.2015 у справі № 21-383а14, від 02.12.2015 у справі № 21-1329а15, від 10.02.2016 у справі № 21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
За таких обставин, висновки пенсійного органу про відсутність підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці є помилковими.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що така підстава для відмови позивачу у зарахуванні стажу роботи ОСОБА_1 до пільгового як відсутність даних щодо проведення атестації робочого місця є незаконною.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що при вирішенні питання зарахування до пільгового стажу періодів роботи, набутих на території російської федерації, слід керуватися Угодою між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14.01.1993 та Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
Відповідно до частини другої статті 6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13.03.1992 року для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.
Згідно із абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом рф «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 .01.1993 трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.
Частиною другою статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів» від 15.04.1994, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, рф, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.
Зміст зазначених норм дає підстави для висновку про те, що обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.
Колегія суддів також зазначає. що денонсація Угоди від 13.03.1992, Угоди від 14.01.1993 у відносинах із росією, а також зупинення дії та вихід України з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 у відносинах із російською федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Узбекистан означає, що вказані Угоди та Конвенція припинили породження зобов`язань для сторін у майбутньому, але не впливає на права, зобов`язання або юридичне становище учасників цих Угод і Конвенції, які виникли в результаті її виконання, - вони зберігаються і після припинення зазначених Угод та Конвенції.
Колегія суддів наголошує, що закон не має зворотної дії в часі. Працюючи за межами України, позивач мав легітимні очікування щодо свого пенсійного забезпечення відповідно до означених вище Угод.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення ГУ ПФУ в м. Києві від 26.06.2023 за № 164350002850 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком є неправомірним та підлягає скасуванню.
30.03.2021 року набрала чинності  постанова правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16.03.2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).
Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі  постанови  правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01.04.2021 року.
Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.
Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Враховуючи вимоги Порядку № 22-1, органами, що приймали рішення за заявою позивача від 19.06.2023 про призначення пенсії, є ГУ ПФУ в м. Києві.
Оскільки судовим рішенням, рішення ГУ ПФУ в м. Києві від 26.06.2023 року № 164350002850 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 скасовано, саме у ГУ ПФУ в м. Києві виникає обов`язок повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 19.06.2023, зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 06.05.1985 по 14.11.1985, з 13.03.1986 по 15.04.1986, з 27.01.1989 по 16.03.1990, з 05.10.1991 по 09.07.1998, з 18.04.2000 по 28.02.2002, з 01.03.2002 по 19.05.2004, з 03.05.2005 по 16.09.2008, з урахуванням висновків суду.
За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог апеляційної скарги ГУ ПФУ в Полтавській області, скасування рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 в частині, якою судом зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 19.06.2023 та зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 06.05.1985 по 14.11.1985; з 13.03.1986 по 15.04.1986; з 27.01.1989 по 16.03.1990; з 05.10.1991 по 09.07.1998; з 18.04.2000 по 28.02.2002; з 01.03.2002 по 19.05.2004; з 03.05.2005 по 16.09.2008, з прийняттям нового судового рішення в цій частині про зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 19.06.2023, зарахувавши до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 06.05.1985 по 14.11.1985; з 13.03.1986 по 15.04.1986; з 27.01.1989 по 16.03.1990; з 05.10.1991 по 09.07.1998; з 18.04.2000 по 28.02.2002; з 01.03.2002 по 19.05.2004; з 03.05.2005 по 16.09.2008, з урахуванням висновків суду.
Інші доводи та заеречення сторін на висновки колегії суддів не впливають.
          При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).  
За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).
Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміні рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).
          Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити частково.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року скасувати частині, якою судом зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 19.06.2023 та зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 06.05.1985 по 14.11.1985; з 13.03.1986 по 15.04.1986; з 27.01.1989 по 16.03.1990; з 05.10.1991 по 09.07.1998; з 18.04.2000 по 28.02.2002; з 01.03.2002 по 19.05.2004; з 03.05.2005 по 16.09.2008, з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 в цій частині.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 19.06.2023, зарахувавши до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 06.05.1985 по 14.11.1985; з 13.03.1986 по 15.04.1986; з 27.01.1989 по 16.03.1990; з 05.10.1991 по 09.07.1998; з 18.04.2000 по 28.02.2002; з 01.03.2002 по 19.05.2004; з 03.05.2005 по 16.09.2008, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    А.О. Бегунц