ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025 року          м.Дніпро         Справа №  904/3691/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),
судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.
Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024 (повний текст ухвали складено 03.09.2024, суддя Васильєв О.Ю.) у справі №904/3691/24
за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк", м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ампер-Опт", м. Дніпро (відповідач-1) та ОСОБА_1 , м. Покровськ (відповідач-2)
про стягнення 794 763,35 грн.,

ВСТАНОВИВ:
          АТ "Акцент-Банк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ "Ампер-Опт" (відповідач-1) та гр. ОСОБА_1 (відповідач-2) про солідарне стягнення 794 763,35 грн. (в т.ч.: 500 000,00 грн. - основна заборгованість та 294 763,35 грн. - процентів за користування кредитом). Окрім того, просить стягнути з відповідача 15 000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.
          Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024, у даній справі, повернуто позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.
          Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Акціонерне товариство "Акцент-Банк", в якій просить: поновити строк апеляційного оскарження ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року по справі 904/3691/24; скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року по справі № 904/3691/24; направити справу 904/3691/24 позовну заяву АТ "А-Банк" до ТОВ «Ампер-Опт» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до господарського суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду.  Розглядати скаргу та справу за відсутності представника АТ "А-Банк".
          Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване ухвала є такою, що постановлена з порушенням процесуальних норм права та підлягає скасування з наступних підстав.
          Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2024  позовну заяву Акціонерного товариства "Акцент-Банк" залишено без руху на підставі наступного - «В порушення наведених приписів процесуального закону подана позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують надання кредитних коштів відповідачу-1 у певному розмірі. Не наведено обґрунтований розрахунок стягуваної суми, а саме: коли видавались кредитні кошти, в якому розмірі, чим це підтверджується, чи сплачувалось відповідачем частково (якщо так, то в якому розмірі), яким платіжним документом це підтверджується.».
          На думку скаржника суд не  міг  виставляти такі вимоги в ухвалі, оскільки достатність доказів на їх стягнення та достатність обґрунтування може бути встановлено лише при розгляді  справи, але не до відкриття провадження, про що говорить відповідна судова практика, зокрема, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції».
          Банк все ж виконав вимоги ухвали, хоча це все і так було в позові.
          Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя   Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.
          З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою ЦАГС від 20.09.2024 здійснено запит матеріалів справи №904/3691/24 із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
           25.09.2024 матеріали справи надійшли до ЦАГС.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.10.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024 у справі №904/3691/24 залишено без руху. Апелянту надано строк, протягом 10 днів з дня отримання цієї ухвали, усунути вказані в мотивувальній частині недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до Центрального апеляційного господарського суду належні докази надсилання копії апеляційної скарги відповідачу-2 у справі №904/3691/24 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).
           16.10.2024 від представника Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ЦАГС надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, якою долучено докази направлення апеляційної скарги з додатками відповідачу-2: ОСОБА_1 . 
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2024 у задоволенні заяви від 16.10.2024 про усунення недоліків апеляційної скарги Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024 у справі №904/3691/24 відмовлено. Продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024 у справі №904/3691/24, зазначений в ухвалі Центрального апеляційного господарського суду від 01.10.2024, надавши апелянту строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали. Рекомендовано протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, Акціонерне товариство "Акцент-Банк" має право усунути недоліки, а саме: подати до Центрального апеляційного господарського суду належні докази надсилання копії апеляційної скарги з додатками відповідачу-2 у справі №904/3691/24 - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
           29.10.2024 від скаржника до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків, якою долучено до скарги докази надсилання копії апеляційної скарги з додатками відповідачу-2 у справі №904/3691/24 - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024 у справі № 904/3691/24. Визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.
          Відзиву на апеляційну скаргу відповідачами  не надано. Згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
          Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає    задоволенню.
          Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду від 03.09.2024, якою повернуто позовну заяву і доданні до неї документи без розгляду відповідно до вимог п 5 ч 3 ст 162 ГПК, оскільки позивачем не було зазначено докази, що підтверджують надання кредитних коштів відповідачу-1 у певному розмірі; не наведено обґрунтований розрахунок стягуваної суми, не зазначено коли видавались кредитні кошти, в якому розмірі, чим це підтверджується, чи сплачувалось відповідачем частково (якщо так, то в якому розмірі), яким платіжним документом це підтверджується.
          Колегія суддів, не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, вважає його передчасним, з огляду на таке.
          У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
          Згідно із п.5 ч3 ст 162 ГПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
          Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
          З матеріалів справи вбачається, що АТ "Акцент-Банк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ "Ампер-Опт" (відповідач-1) та гр. ОСОБА_1 (відповідач-2) про солідарне стягнення 794 763,35 грн. (в т.ч.: 500 000,00 грн. - основна заборгованість та 294 763,35 грн. - процентів за користування кредитом). Окрім того, просить стягнути з відповідача 15 000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.
          Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами умов кредитного договору №50.03.000000009/3 від 25.03.21р. в частині повного та своєчасного погашення наданого кредиту та процентів за користування кредитом.
          Ухвалою суду від 26.08.2024 позовну заяву АТ «Акцент-Банк» на підставі приписів ст.ст. 91, 162, 174, 234 ГПК України було залишено без руху. Позивачу було запропоновано протягом 5 днів з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви та зазначити докази, що підтверджують надання кредитних коштів відповідачу-1 у певному розмірі; надати обґрунтований розрахунок стягуваної суми, а саме: коли видавались кредитні кошти, в якому розмірі, чим це підтверджується, чи сплачувалось відповідачем частково (якщо так, то в якому розмірі), яким платіжним документом це підтверджується та докази направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача-1 листом з описом вкладення.
           29.08.2024 від позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з додатками.
          Зокрема, у даній заяві позивачем надано пояснення, що докази які підтверджують видачу кредитних коштів відповідачу - меморіальний ордер про видачу кредитних коштів долучений до позовної заяви та зазначений в її додатках; наведено та додано до позову обґрунтований розрахунок заборгованості; також до позову долучено банківську виписку, яка є первинним бухгалтерським документом і відображає всі надходження коштів на погашення та їх розподілення банком по спеціальних рахункам.
          Матеріалами справи встановлено, що до позовної заяви, серед іншого, долучено копії: меморіального ордеру від 16.11.2021; заяви на видачу кредитних коштів №3 від 16.11.2021; розрахунок заборгованості за договором № 50.03.0000000009/3 від 21.11.2021; виписку/особовий рахунок з 16.11.2021 по 05.08.2024; кредитний договір № 50.03.0000000009/3 від 25.03.2021.
          Враховуючи викладене, суд першої інстанції не був позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження у справі на підставі наданих позивачем до позовної заяви доказів.
          Суд першої інстанції, ставлячи питання про залишення позовної заяви без руху, а в подальшому повертаючи позовну заяву, підставою невідповідності позовної заяви вимогам статті 162 ГПК України зазначив те, що позивачем не було зазначено докази, що підтверджують надання кредитних коштів відповідачу-1 у певному розмірі; не наведено обґрунтований розрахунок стягуваної суми, не зазначено коли видавались кредитні кошти, в якому розмірі, чим це підтверджується, чи сплачувалось відповідачем частково (якщо так, то в якому розмірі), яким платіжним документом це підтверджується.
          В даному випадку, колегія вважає, що суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не може надати оцінку достатності або недостатності всіх обставин, наявності або відсутності доказів. Ці всі питання можуть вирішуватись на інших стадіях господарського процесу. Такі обставини не можуть виступати підставою для залишення позовної заяви без руху та підставами повернення позовної заяви позивачу.
          Суд першої інстанції на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не може вдаватися до оцінки викладених позивачем обставин справи та доказів. На цьому наголосила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 серпня 2023 року по справі №990/114/23.
          Господарський процесуальний кодекс не передбачає конкретну форму викладу позовних вимог, а наділяє позивача правом визначати учасників справи та довільно викласти зміст позовних вимог спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.
          Головним є те, щоб позовна заява містила виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, достатність яких в подальшому має бути оцінена судом в ході судового розгляду справи по суті.
          Отже, стаття 162 ГПК України не конкретизує вимоги щодо змісту позовної заяви, який викладається позивачем в довільній формі. Головним є те, щоб позовна заява містила виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, достатність яких в подальшому має бути оцінена судом в ході судового розгляду справи по суті.
          Однак, суд першої інстанції вказані норми процесуального права не врахував. Фактично суд вдався до оцінки викладених позивачем обставин справи та доказів, що не віднесено до компетенції суду на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.
          Після відкриття провадження у справі, суд першої інстанції в разі наявності підстав, визначених господарським процесуальним законодавством, може провести підготовче судове засіданні, у якому мають бути з`ясовані всі питання, визначені статтею 177 ГПК України, зокрема, щодо остаточного визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
          Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не може надати оцінку достатності або недостатності всіх обставин, наявності або відсутності доказів. Ці всі питання можуть вирішуватись на інших стадіях господарського процесу. Такі обставини не можуть виступати підставою для залишення позовної заяви без руху та підставами повернення позовної заяви позивачу.
          За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви.
          Крім того, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.
          ЄСПЛ вказав, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (Shishkov., №26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).
          Враховуючи наведене, колегія вважає, що повернення позовної заяви із підстав, наведених судом першої інстанції, є формальним та сумнівним з точки зору дотримання права позивача на доступ до правосуддя, гарантованого йому національним та європейським законодавством права на доступ до правосуддя.
          За таких обставин колегія вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи є суттєвими та дають підстави вважати, що суд першої інстанції діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом, та передчасно повернув позивачу позовну заяву з підстав неусунення недоліків позовної заяви, що не відповідає дійсним обставинам справи.
          Отже, колегія дійшла висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, і є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направленням справи до цього суду для продовження розгляду.
          Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
          Відповідно до ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
          За змістом ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про повернення позовної заяви справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
          Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить до висновку, що оскаржувана ухвала  Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024 у справі №904/3691/24 є такою, що постановлена з неповним дотриманням норм процесуального права, а відтак, підлягає скасуванню з направленням даної справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
          У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.
          Керуючись ст.ст 129,269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024  у справі №904/3691/24 задовольнити.
          Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024  у справі №904/3691/24 скасувати.
          Справу №904/3691/24  направити до Господарського суду Дніпропетровської області  для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                      О.В. Чус

Суддя                                                                                    І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                          М.О. Дармін