У Х В А Л А
 
18 березня 2025 року
м. Київ
справа № 372/4083/23
провадження № 61-2909ск25
Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,
розглянув касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 29 січня 2025 року у справі за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Української міської ради Обухівського району Київської області до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками водного фонду та їх повернення,
ВСТАНОВИВ:
04 березня 2025 року заступник керівника Київської обласної прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2025 року.
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні 
позовних вимог щодо земельної ділянки з кадастровим номером: 32231510000:06:014:0006 та направити в цій частині справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.
Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.
Вимоги щодо форми, змісту касаційної скарги та додатків до неї передбачено у статті 392 ЦПК України.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсоток ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з підпунктом 8 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, заявник оскаржує судові рішення лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером 32231510000:06:014:0006 та усунення перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою водного фонду шляхом її повернення на користь держави.
У постанові від 25 серпня 2020 року в справі № 910/13737/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.
Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.
Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися в ціні заявленого позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року в справі № 907/9/17).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову в позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.
Заявник не надав належних та допустимих доказів на підтвердження вартості спірного нерухомого майна (земельної ділянки з кадастровим номером 32231510000:06:014:0006), також не повідомив, яка ціна позову, а із наданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити вартість спірного нерухомого майна, тому заявнику необхідно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вартості спірного нерухомого майна, і, відповідно, самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору.
Заявник має сплатити за подання касаційної скарги судовий збір в частині майнової вимоги з урахуванням вартості земельної ділянки з кадастровим номером 32231510000:06:014:0006 за наступною формулою (А ? 1,5 % ? 200 %), де А - це вартість спірного майна.
Що стосується немайнової вимоги про скасування державної реєстрації реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером 3223151000:06:014:0006, Верховний Суду зазначає таке.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 684, 00 грн.
За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, встановлюється ставка судового збору, що дорівнює 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
З огляду на зазначене, заявнику необхідно сплатити судовий збір в частині немайнової вимоги у розмірі 5 368, 00 грн (2 684 грн* 200%).
Як вбачається з матеріалів касаційного провадження Верховний Суд склав акт № 186 від 07 березня 2025 року про те, що під час відкриття конверту, отриманого поштою виявлено відсутність документа, зазначеного у додатках до касаційної скарги, а саме доказів сплати судового збору.
Судовий збір підлягає перерахуванню або внесенню за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати до суду документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 серпня 
2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 
2025 рокузалишити без руху, надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                               В. М. Ігнатенко