ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/12422/23	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 23.10.2023 р. (суддя Лозицька І.О.) у справі за позовом   ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними пунктів наказу та зобов`язання вчинити певні дії-,
В С Т А Н О В И В:
06.06.2023 р   ОСОБА_1 звернувся  до Дніпропетровського   окружного адміністративного суду   з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними пунктів наказу та зобов`язання вчинити певні дії, де просив визнати протиправними пункти 3.1, 3.2,  4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.09.2022 р. № 609 «Про результати службового розслідування» та стягнути з в/ч НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошові кошти стягнуті з ОСОБА_1 на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 14.09.20232 р. № 609 «Про результати службового розслідування».
Рішенням  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 р.  в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням Дніпропетровського   окружного адміністративного суду  від 23.10.2023 р. ОСОБА_1   подав апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення суду та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при винесенні рішення було порушено норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.
Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове  задоволення апеляційної скарги   в зв`язку з наступним. 
З акту службового розслідування, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 14.05.2022 р.  слідує, що  на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_2 проведене службове розслідування за фактом відсутності у рапортах щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовців, які зараховані до списків особового складу військової частини та з невідомих причин не подані командирами у загальних списках.
В ході службового розслідування стало відомо, що 02.03.2022 р. старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено начальником відділення персоналу,  переміщення особового складу до інших військових частин не погоджувалось із ним, заміна списків особового складу не доводилася.
Відповідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.03.2022 р. № 49 встановлено, що призначено старшого лейтенанта ОСОБА_1 старшим помічником начальника штабу з кадрів з стройової частини військової частини НОМЕР_1 – начальником відділення персоналу.
За поясненнями сержантів – менеджерів 3 категорії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і солдата ОСОБА_5 , за підписання проектів наказів по особовому складу військової частини НОМЕР_1 та доведення їх до відповідних осіб – відповідальний начальник відділення персоналу – капітан ОСОБА_1 .
Статтею 11 Статуту  внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що « 11. Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: …постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;…».
Відповідно статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України « 16. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями».
Відповідно  Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 333 від 26.05.2014 р. « 2.13. Облік особового складу у штабі військової частини ведеться старшим помічником начальника штабу з кадрів та стройової частини (помічником начальника штабу з кадрів та стройової частини), який зобов`язаний: вести облік особового складу військової частини відповідно до вимог цієї Інструкції; своєчасно складати і подавати начальнику штабу на підпис проекти наказів по стройовій частині, добову відомість і встановлені донесення, повідомлення по особовому складу; не пізніше наступного дня після підписання наказу по стройовій частині повідомляти командирів відповідних підрозділів у частині, що їх стосується; щомісяця проводити звірку даних обліку підрозділів із даними обліку штабу військової частини і особисто звіряти записи у відповідних облікових документах; не менше одного разу на квартал перевіряти в усіх підрозділах частини стан обліку особового складу та відповідність записів у документах, що посвідчують особу військовослужбовця, з фактичними обліковими даними, а результати перевірок заносити до журналу контролю за станом обліку особового складу; регулярно робити записи про зміни облікових даних особового складу у відповідні облікові документи, які ведуться у штабі військової частини; своєчасно подавати у вищі кадрові органи повідомлення про зміни облікових даних офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу; готувати пропозиції щодо розподілу прибулого поповнення за підрозділами; особисто займатися підбором і підготовкою для підрозділів та штабу військової частини військовослужбовців, які залучаються до роботи з обліку особового складу. Не менше двох разів на рік проводити з ними заняття з вивчення цієї Інструкції.
2.14. У військових частинах, де посада старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини (помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини) штатом не передбачена, облік особового складу веде інша посадова особа, визначена письмовим наказом командира військової частини.
Однак, як слідує з даного наказу№49 від 02.03.2022 р. старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , але  даним наказом  не встановлювалося жодного обов`язку на ОСОБА_1 щодо ведення обліку особового складу.
Крім того, позивач посилається на наказ командира військової частини НОМЕР_1  про відрядження ОСОБА_1 в березні 2022 р. до м. Кривого Рогу для виконання бойових завдань в польових умовах.
Судом встановлено, що Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» визначено  підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.
Статтею 1 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» передбачено, що « 4) матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності; 5) пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано;…».
Відповідно статті 2 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» встановлено, що « 1. Дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань, співробітників Служби судової охорони».
Статтею 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» передбачено, що « 1. Підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
2. Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:
1) наявність шкоди;
2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;
3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;
4) вина особи в завданні шкоди.
3. Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України».
Відповідно статті 9 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі»
1. Завдана шкода не підлягає відшкодуванню, а особи звільняються від матеріальної відповідальності у разі, якщо шкоду завдано внаслідок:
1) дії непереборної сили;
2) необхідної оборони;
3) крайньої необхідності;
4) виконання наказу або розпорядження командира (начальника), крім випадків виконання явно злочинного наказу або розпорядження;
5) виправданого службового ризику;
6) затримання особи, що вчинила злочин, фізичний або психічний примус;
7) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації.
2. Шкода не підлягає відшкодуванню у випадку смерті винної особи.
3. Обставини, що виключають матеріальну відповідальність, підлягають встановленню під час проведення розслідування».
Так, відповідно статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» встановлено, що « 1. Особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: 1.виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;…».
Тобто, матеріальна відповідальність особи  у повному розмірі настає  в разі встановлення повного складу правопорушення військовослужбовця, зокрема,  вини військовослужбовця  в настанні збитків, а також його умислу щодо настання збитків. 
Статтею 8 Закону Україи «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» передбачено, що « 1. Посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.
2. У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.
…3. Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.
6. За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.
7. Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.
Наказ доводиться до винної особи під підпис».
Як вбачається з матеріалів справи, за результатами службового розслідування встановлено, що в діях капітана ОСОБА_1 вбачається непрямий умисел та порушення ч.4 ст.11, ст. 16 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ, а також порушення вимог ст. 2,7 наказу Міністерства оборони України № 333, а саме, зарахування особового складу до списків військової частини і виключення зі списків, а також внесення в облікові документи зміни, які відбулися в персональних облікових даних військовослужбовців і працівників, крім освіти, реєстрації (розірвання) шлюбу, народження дітей, здійснюються тільки на підставі наказів по стройовій частині, саме, капітан ОСОБА_1 не виключив зі списків військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу по особовому складу лейтенанта ОСОБА_6 попри надані документи які можна вважати підставою для виключення зі списків особового  складу військової частини НОМЕР_1 , та дані дії призвели до збитків державі на загальну суму в розмірі 172  608 грн 45 коп.
Однак, як слідує з висновку службового розслідування ОСОБА_1 призначений на посаду начальника відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , але  всупереч Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої  наказом Міністерства оборони України № 333 від 26.05.2014 даним наказом  не встановлювалося та не покладалося жодного обов`язку на ОСОБА_1 щодо ведення обліку особового складу і  відповідачем не доведені суду факти надання ОСОБА_1 вищезазначених наказів по стройовій частині ( в т.ч. під час перебування у відрядженні), встановлення обсягу обов`язків покладених на ОСОБА_1 , визначених Інструкцією з обліку особового складу Збройних Сил України  та наявність взаємозв`язку між діями ОСОБА_1 та заподіяною шкодою.
Крім того, постановою КМ України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від  28.02.2022 р. встановлено, що «на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах».
Відповідно п.5 телеграми Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 2481298 від 25.03.2022 р. встановлено, що «виплату додаткової винагороди в розмірі 100  000 грн або 30  000 грн  здійснювати на підставі наказів:
Командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) –особовому складу військової частини;
Керівника вищого органу військового управління – командирам (начальникам) військових частин. 
В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100  000 грн на місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.
Згідно п.6 даної телеграми встановлено, що накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Таким чином, судом встановлено, що порядок виплати додаткової винагроди в розмірі 30  000 грн чи 100  000 грн передбачав подання рапорту командира підрозділу щодо підлеглого  особового складу та надання наказу командира військової частини щодо виплати винагороди, в звязку з чим відповідальною особою за подання рапортів щодо виплати додаткової винагороди  та здійснення переплати грошового забезпечення не може бути позивач по справі.
Статтею 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» передбачено, що « 1. Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України».
Відповідно статті 2  «Військова дисципліна грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі».
Згідно статті 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» « 4. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;…».
Статтею 86 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України передбачено: « 86. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби».
З матеріалів справи встановлено, що відповідно результатів службового розслідування запропоновано: п. 3.1 оголосити загальну переплату військовослужбовцям у розмірі  516  437,68 грн; п.3.2 суму в розмірі 172  608,45 грн занести до книги грошових стягнень і нарахувань частини стосовно капітана ОСОБА_1 ….4.За порушення вимог ст. ст. 11,16 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ, статті 2.7 наказу Міністерства оборони України, «Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу ЗСУ «від 26.06.2014  р. № 333 капітана ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та повної матеріальної відповідальності на суму в розмірі 172  608, 45 грн. 
Наказом командира військової НОМЕР_2 (з основної діяльності) № 609 від 14.09.2022 р «Про результати службового розслідування» вирішено: зокрема, 
3.1 оголосити загальну переплату військовослужбовцям у розмірі  516  437,68 грн;
3.2. суму в розмірі 172  608,45 грн занести до книги грошових стягнень і нарахувань частини стосовно капітана ОСОБА_1 ;
…4. За порушення вимог ст. ст. 11,16 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ, статті 2.7 наказу Міністерства оборони України, «Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу ЗСУ «від 26.06.2014  р. № 333 капітана ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності на підставі статей 48,55 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України оголошено «сувору догану» та повної матеріальної відповідальності на суму в розмірі 172  608, 45 грн. 
Однак, оскільки відповідачем, всупереч ч.2 ст. 77 КАС України,  не доведений факт неналежного виконання позивачем своїх службових обов`язків чи порушення військової дисципліни, що  були б у причинному зв`язку з наслідками, що настали, а також не доведена відповідачем правомірність прийнятого рішення, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, та вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити  частково, а рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог щодо визнання  пунктів 3.1, 3.2, 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.09.2022 №609 протиправними, а в частині стягнення сум з військової частини в зв`язку з відсутністю в матеріалах справи документального підтвердження та конкретної суми стягнення - відмовити. 
Керуючись ст.ст. 315,317,321,322,325 КАС України, суд – 
П О С Т А Н О В И В:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 23.10.2023 р.  – скасувати та прийняти нову постанову.
Визнати протиправними та скасувати пункти 3.1, 3.2, 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.09.2022 №609.
В іншій частині позову відмовити.
                    Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня викладення повного тексту.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова