УХВАЛА
28 січня 2025 року                                                           
м. Київ
справа № 522/17582/22
провадження № 61-15653ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Попової Ірини Сергіївни, на додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Первинна профспілкова організація працівників Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», про визнання наказу незаконним, поновлення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку, відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2022 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:
визнати незаконним та скасувати пункт 2 наказу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «АМПУ») від 30 серпня 2022 року № 237-к «Про припинення простою та призупинення дії трудового договору з із ОСОБА_1 » та поновити дію трудового договору, укладеного між сторонами;
стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 30 серпня 2022 року до дня фактичного допуску до роботи з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, та стягнути 150 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2023 року в задоволення позову відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення місцевого суду скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано пункт 2 наказу ДП «АМПУ» від 30 серпня 2022 року № 237-к «Про припинення простою та призупинення дії трудового договору з із ОСОБА_1 ».
Стягнено з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 516 586,86 грн та 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині позову відмовлено, здійснено розподіл судових витрат.
У листопаді 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ДП «АМПУ» - Неїжпапи Ю. А., на постанову Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2024 року відкрито касаційне провадження за згаданою касаційною скаргою, витребувано з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 522/17582/22.
У січні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Попової І. С., на додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року.
В касаційній скарзі міститься клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження. Оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження додаткової постанови Одеського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року, повний текст якої складено 12 грудня 2024 року, з урахуванням вихідного, є 13 січня 2025 року, а касаційна скарга направлена до Верховного Суду 13 січня 2025 року, строк на касаційне оскарження ОСОБА_1 не пропущено.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судове рішення апеляційного суду, ухвалити судове рішення, яким задовольнити заяву щодо відшкодування витрат на правничу праву допомогу.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у відшкодуванні витрат на правничу правову допомогу за недоведеністю, оскільки не враховано ряд об`єктивних обставин у сукупності із доказами дійсності понесення цих витрат, поданих до апеляційного суду, які свідчать про відсутність інших судових проваджень, в яких учасником справи є ОСОБА_1 , відповідно відсутність інших правовідносин з адвокатом ніж ті, що виникли з адвокатом Поповою І. С. в межах цієї справи.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Попової Ірини Сергіївни, на додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року.
Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 522/17582/22, зокрема, які містять матеріали апеляційного провадження 
№ 22-з/813/475/24 щодо ухвалення додаткового рішення.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 21 лютого 2025 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                     Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян