ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2025 р. 	Справа № 440/3036/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Бегунца А.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 (головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун)  по справі № 440/3036/24
за позовом          фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
до         Головного управління ДПС у Полтавській області  
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.02.2024 №0017522408, яким до ФОП ОСОБА_1 , як до платника податків, за порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних застосовано штраф у розмірі 40 683,33 грн.
В обґрунтування позову зазначила про помилковість висновків податкового органу щодо наявності підстав для застосування штрафних санкцій відносно неї за  порушення термінів реєстрації податкових накладних, оскільки ним не враховано відсутність вини платника у несвоєчасній реєстрації таких накладних.
Вказувала, що спірні податкові накладні були своєчасно направлені до ЄРПН, проте не зареєстровані у встановлені ПК України строки з причин, які не залежать від волі платника.
Звертала увагу, що реєстрація податкових накладних, зазначених в розрахунку до податкового повідомлення-рішення від 06.02.2024 №0017522408 вже була предметом судового розгляду у справі № 440/12145/23, за наслідками якої суди першої та апеляційної інстанції визнали протиправним та скасували відповідне податкове повідомлення-рішення та встановили відсутність вини позивача щодо їх несвоєчасної реєстрації.
Вказане свідчить, що при винесенні податкового повідомлення-рішення №0017522408 від 06.02.2024 відповідач двічі притягнув позивача до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 позов залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не вірне встановлення обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просила його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі № 440/12145/23 встановлено відсутність вини в діях ФОП ОСОБА_1  несвоєчасної реєстрації податкових накладних, які є предметом розгляду в межах цієї справи. Вказане судове рішення має преюдиціальний характер до спірних правовідносин.
Таким чином, податковий орган не мав правових підстав для застосування до позивача штрафних санкцій. 
Також суд першої інстанції залишив поза увагою, що відповідачем вже прийнято податкове повідомлення-рішення за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, що свідчить про подвійне притягнення позивача до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення.
Вказує на не врахування судом першої інстанції п. 4.1.9 ст. 4 ПК України, яким встановлено принцип стабільності, що має застосуватись з межах спірних правовідносин.
Крім того, просить врахувати відсутність у спірному податковому повідомленні-рішенні конкретного пункту ст. 201 ПК України, що порушений позивачем.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Другого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2024 призначено склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_2 , судді: Мельнікова Л.В., Бегунц А.О. 
Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2024 відкрито апеляційне провадження по справі за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 по справі № 440/3036/24, розгляд якої призначено в порядку письмового провадження.
ГУ ДПС у Полтавській області (далі - відповідач) надало відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Розпорядженням керівника апарату Другого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 № 02-01/2343 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 440/3036/24 у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 29.10.2024 № 3149/0/15-24 "Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Харківського апеляційного адміністративного суду (відряджена до Другого апеляційного адміністративного суду) у зв`язку з поданням заяви про відставку".
За наслідками проведеного повторного автоматизованого розподілу судової справи, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Русанова В.Б., судді: Ральченко І.М., Мінаєва О.М.
08.11.2024 суддями Ральченком І.М., Мінаєвою О.М. подано заяви про самовідвід по справі № 440/3036/24.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2024 заяви про самовідвід задоволено. Адміністративну справу № 440/3036/24 передано на повторний автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
За наслідками проведеного повторного автоматизованого розподілу судової справи від 11.11.2024, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Русанова В.Б., судді: Мельнікова Л.В., Бегунц А.О.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2024 адміністративну справу прийнято до провадження суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що у березні 2023 р.  ГУ ДПС у Полтавській області проведено камеральну перевірку щодо своєчасної реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригувань до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт №3158/16-31-24-08/2199606702 від 31.03.2023 (а.с. 10-12).
За висновками акту встановлено несвоєчасну реєстрацію 200 податкових накладних та розрахунків коригувань до податкових накладних виписаних за період з березня 2022 до червня 2022 із затримкою 4 та 5 днів в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено п. 201.10 ст. 201 ПК України.
На підставі акту перевірки 25.04.2023 податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №0033802408, яким до ФОП ОСОБА_1 за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних за період березень-червень 2022 року застосовано штраф у сумі 203 416,74 грн (зв.б. а.с. 13- а.с. 14).
За наслідками судового оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення , рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 у справі № 440/12145/23, яке набрало законної сили за наслідками апеляційного перегляду 31.01.2024 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0033802408 від 25.04.2023.
У зв`язку з цим, 06.02.2024 ГУ ДПС у Полтавській області складено нове податкове повідомлення-рішення №0017522408, яким ФОП ОСОБА_1 за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних за період березень-червень 2022 року застосовано штраф у сумі 40 683,33 грн (а.с. 17).
Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням, позивач звернулась за захистом своїх прав до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення прийнято відповідачем в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений податковим законодавством.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до абз. 1 п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Згідно абз. 4 п. 201.10 ст. 201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У відповідності до абз. 14 п. 201.10 ст. 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Таким чином, продавець товарів/послуг зобов`язаний зареєструвати в ЄРПН податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування з урахуванням граничних строків для виконання платником податків свого податкового обов`язку. У разі ж порушення строків реєстрації до платника податків застосовуються штрафні санкції.
Статтею 120-1 ПК України визначена відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної. Тобто, законодавець передбачив для платників податків відповідальність за порушення пункту 201.10 статті 201 ПК України.
Згідно п. 120-1.1 ст. 120 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів.
Отже, на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у строк встановлений податковим законодавством, а саме для податкових накладних складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені, а для податкових накладних складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Порушення вказаних строків реєстрації податкових накладних свідчить про наявність порушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу в залежності від терміну такого порушення, що передбачено пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.
Пунктом 89 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України встановлено, що тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Згідно з п. 90 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі: 2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів".
Між тим, відповідно до п.112.1 ст.112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно п. 112.2 ст.112 ПК України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Судом встановлено, що 31.03.2023 податковим органом проведено камеральну перевірку щодо своєчасної реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригувань до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ФОП Зайцевої Л.В., в ході якої встановлено факт порушення нею граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних за період березень-червень 2022 року.
У зв`язку з цим, ГУ ДПС у Полтавській області прийняло податкове повідомлення-рішення № 0033802408 від 25.04.2023, яким на ФОП ОСОБА_1 наклало штраф у сумі 203 416,74 грн.
При розрахунку штрафних санкцій, ГУ ДПС у Полтавській області керувалось приписами п. 120-1.1 ст. 120 ПК України та розрахувало штраф, виходячи із 10% суми податку на додану вартість, зазначеної у податкових накладних.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2023, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі № 440/12145/23 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0033802408 від 25.04.2023.
Судам першої та апеляційної інстанції зазначено, що на день складання акту перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 25.04.2023  набули чинності зміни до Податкового кодексу України, які пом`якшували відповідальність платника податку за порушення строків реєстрації податкової накладної (зменшення розміру штрафу), а тому контролюючий орган мав обчислювати суму штрафу згідно з новими, зменшеними розмірами.
Проте контролюючий орган застосував розміри штрафу, що були встановлені на день реєстрації спірних податкових накладних (пункт 120-1.1 статті 120-1 ПК України), а не на день прийняття податкового повідомлення-рішення, що призвело до порушення положень статті 58 Конституції України та п. 11 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.
За висновками суду першої інстанції, штрафні санкції у відношенні до позивача мали розраховуватись відповідачем з урахуванням п. 90  підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.
ГУ ДПС у Полтавській області на виконання судового рішення, прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 06.02.2024 №0017522408, яким ФОП ОСОБА_1 за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних за період березень-червень 2022 року застосовано штраф у сумі 40 683,33 грн.
Відповідно до розрахунку штрафу, податковий орган застосував розмір штрафу за ставкою 2% від суми ПДВ, які відображені у податкових накладних позивача, що несвоєчасно зареєстровані на суму 2 033 999,59 грн.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції вважав, що податковим органом правомірно складено нове податкове повідомлення - рішення відносно ФОП ОСОБА_1 , оскільки судовим рішенням у справі № № 440/12145/23 зроблено висновок про невірний розрахунок суми штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних.
Разом з тим, суд першої інстанції не взяв до уваги висновки Другого апеляційного адміністративного суду, викладені у постанові від 31.01.2024 у справі № 440/12145/23 щодо відсутності в діях ФОП ОСОБА_1 вини у несвоєчасній реєстрації податкових накладних.
Так, суд апеляційної інстанції у справі № 440/12145/23 зазначив, що застосування до позивача штрафних санкцій в період одночасної дії на території України карантину та воєнного стану є порушенням принципу стабільності, що передбачений пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 ПК України.
За висновками суду апеляційної інстанції в межах спірних правовідносин позивач перебував в ситуації правової невизначеності, отже неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації податкової накладної відбулось не з вини останнього, ним вживались відповідні заходи щодо вчасної їх реєстрації, що виключає протиправність діянь платника податку та, як наслідок, притягнення його до відповідальності.
Частиною 4 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
За наслідками касаційного оскарження, ухвалою Верховного Суду від 04.03.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 та на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 по справі № 440/12145/23.
Таким чином, судовим рішенням по справі № 440/12145/23 встановлено відсутність вини в діях ФОП ОСОБА_1 , як наслідок, неможливість притягнення її до відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних за період березень-червень 2022 року.
Водночас, податковим органом всупереч висновків Другого апеляційного адміністративного суду по справі № 440/12145/23 складено нове податкове повідомлення - рішення у відношенні позивача за тими ж обставинами, які перевірялись судом у цій справі.
Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, відповідач правомірності прийнятого рішення ні суду першої, ні апеляційної інстанції належним чином не довів.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для притягнення позивача до відповідальності як за ст. 120-1 так і за п. 90 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних за період березень-червень 2022 року, та, як наслідок, протиправність податкового повідомлення - рішення та наявність підстав для його скасування.
Натомість суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, що призвело до помилкових висновків про відмову в задоволенні позову. 
За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, неповне встановлення обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.
Стосовно розподілу витрат зі сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд ухвалить нове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Колегія суддів зазначає, що ФОП ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 1 211,20 грн та апеляційної скарги – 1 453,45 грн., що підтверджується платіжними інструкціями.
Враховуючи, що апеляційна скарга судом задоволена, відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 664,65 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 по справі № 440/3036/24 - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.02.2024 № 0017522408.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (ЄДРПОУ ВП 44057192, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 664,65 грн (дві тисячі шістсот шістдесят чотири гривні 65 копійок). 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	Л.В. Мельнікова    А.О. Бегунц