КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                        Доповідач - Кафідова О.В.
22-ц/824/4842/2025             
                                      
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
         м. Київ                                                                                              Справа № 761/10625/24
 
31 січня 2025 року Київський апеляційний суд у складі  колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Кафідової О.В.
суддів                       - Оніщука М.І.
                                  - Шебуєвої В.А 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року, постановлену під головуванням судді Пономаренко Н.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» про захист прав споживачів, визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди, а також за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» про захист прав споживачів, визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, -
в с т а н о в и в:
 
У березні 2024 року   ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» про захист прав споживачів, визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди.
Просив суд визнати незаконними дії ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» по відключенню від електропостачання 11.10.20223 року приватного домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» відновити електропостачання до приватного домогосподарства; стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ДТЕК Київські Електромережі», третя особа ОСОБА_2 про захист прав споживачів, визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди - позов третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_2 до ПАТ «ДТЕК Київські Електромережі», третя особа ОСОБА_1 про захист прав споживачів, визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди. Вказаний позов третьої особи (справа № 761/10625/24)  просив об`єднати в одне провадження з первісним позовом та присвоїти загальний номер справи - №761/10625/24.
05 серпня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про зміну предмета позову в якій просив суд визнати незаконними дії Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» по відключенню від електропостачання 11.10.20223 року приватного домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати незаконними дії Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (ЄДРПОУ: 41946011) щодо не розгляду по суті і ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 28 березня 2024 року про оскарження дій щодо відключення приватного домогосподарства від електропостачання та відновлення електропостачання; стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн.
Протокольною ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2024 року було прийнято заяву про зміну предмета позову.
04 листопада 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява позивача ОСОБА_1 про зміну підстав позову (Вхід. №105077). У вказаній заяві позивачем викладено нову редакції позовної заяви у якій вказано нові обґрунтування щодо позовної зазначеної вимоги - про визнання незаконими дії ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» щодо не розгляду по суті і ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 28 березня 2024 року про оскарження дій щодо відключення приватного домогосподарства від електропостачання та відновлення електропостачання, - яких не було вказано у первісному позові, яка викладена в редакції заяви про зміну предмета позову, а також викладено додаткові обґрунтування позову щодо моральної шкоди.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року відмовлено в прийнятті до розгляду та повернуто позивачу ОСОБА_1 заяву про зміну підстав позову в справі за позовом позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ДТЕК Київські Електромережі» про захист прав споживачів, визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди, а також за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2  до ПАТ«ДТЕК Київські Електромережі» про захист прав споживачів, визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 27 листопада 2024 року позивач  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу першої інстанції скасувати та справу направити до першої інстанції для продовження розгляду. 
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процессуального права.
Зазначає, що правові висновки, на які послався суд першої інстанції обгрунтовуючи оскаржувану ухвалу і що містяться у постанові Верховного Суду в справі № 922/404/19 від 09.07.2020 року, викладені складом колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи, яка розглядалась за правилами господарського судочинства та була регламентована відповідними нормами процесуального права - ГПК України, що унеможливлює її застосування в даній справі, яка розглядається в порядку цивільного судочинства.
Вказує на те, що заява від 04.11.2024 року про зміну підстав позову містить виключно додаткові обґрунтування щодо позовної вимоги - про визнання незаконними дії відповідача щодо не розгляду по суті і неподання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 28 березня 2024 року про оскарження дій щодо відключення приватного домогосподарства від електропостачання та відновлення електропостачання, а також в частині вимог позову щодо моральної шкоди, при цьому без жодних змін чи уточнень предмета позову, що підтверджується її змістом.
Вважає, що позивачем не здійснювалось одночасної зміни предмета і підстав позову, а відтак правових підстав для відмови у прийняті до розгляду і поверненні заяви у суду не було.
Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи в прийнятті до розгляду та повертаючи заяву ОСОБА_1 заяву про зміну підстав позову суд першої інстанції посилався на те, що стороною позивача одночасно, всупереч ч. 3 ст. 49 ЦПК України, змінено предмет і підстави частини позову, а тому в прийнятті до розгляду заяви про зміну підстав позову у зв`язку із порушенням стороною позивача вимог ч.3 ст. 49 ЦПК України щодо неможливості одночасної зміни предмету і підстав позову слід відмовити та повернути позивачу.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, тож відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.
Верховний Суд у постанові від 09 липня 2020 року по справі N 922/404/19 зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.
Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.
Відповідно до ч.3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.
Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у постанові від 13.03.2018 року в справі №916/1764/17.
Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.
Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19, у постанові Верховного суду від 22 липня 2021 року по справі № 910/18389/20.
Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема, у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/нимспособу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.
Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.
Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.
З матеріалів справи вбачається, що позивач вже скористався правом на зміну предмета спору, а саме подав відповідну заяву, яка прийнята судом 05.08.2024 року та виклав остаточно одну позовну вимогу в новій редакції: «визнати незаконними дії ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» (ЄДРПОУ: 41946011) щодо не розгляду по суті і ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 28 березня 2024 року про оскарження дій щодо відключення приватного домогосподарства від електропостачання та відновлення електропостачання», позивач скористався своїми правами визначеними ст.49 ЦПК України. 
Звертаючись до суду з заявою про зміну підстав позову, позивач фактично подав нову редакцію позову, у якій викладені зовсім нові обставини, якими позивач обґрунтовує свою нову вимогу: - про визнання незнаними дії ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» (ЄДРПОУ: 41946011) щодо не розгляду по суті і ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 28 березня 2024 року про оскарження та зазначає докази, що підтверджують вже нові обставини. Також позивач  в заяві про зміну підстав позову послався на додаткові обґрунтування позову щодо моральної шкоди.
Аналізуючи зазначене в сукупності,  колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції  про  те, що з поданої позивача заяви вбачається, що  позивач фактично подав нову редакцію позовної заяви.
За своїм змістом усі доводи апеляційних скарг зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин апелянтом до апеляційних скарг не надано.
Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів  вважає, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року постановлена з дотриманням норм  матеріального  та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року залишити без змін.
Справу направити до Шевченківського районного суду м. Києва для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

 
 
Головуючий                                           Судді: