УХВАЛА
 
20 січня 2025 року
м. Київ
справа № 161/13637/21
провадження № 51 - 1331 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах  засудженого ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2024 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 15 жовтня 2024 року,
установив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить перевірити вказані судові рішення в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Верховний Суд дійшов висновку, 
що її подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Тому, посилаючись на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у 
ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. 
Відповідно до  ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, наведених вимог кримінального процесуального закону захисник                  ОСОБА_4 не дотрималася.
Як убачається зі змісту касаційної скарги захисник оскаржує судові рішення                      з підстави невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, посилаючись на неповноту судового розгляду, до того ж фактично не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, яким надає власну оцінку відмінну від оцінки наданої судами першої та апеляційної інстанцій, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом касаційної перевірки.
Крім того, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
 - залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;
 - скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
 - скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
 - змінити судове рішення.
Разом із тим, захисник у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2024 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 15 жовтня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким виправдати ОСОБА_5 з підстав недоведеності вини у вчиненні інкримінованого злочину або перекваліфікувати його дії відповідно до ч. 1                  ст. 36 Кримінального кодексу України (далі - КК) або скасувати рішення судів та передати справу повністю на новий розгляд. Однак, такі вимоги викладено не у відповідності до положень статті 436 КПК.
При цьому, в порушення вимог частини 3 статті 427 КПК захисник не зазначає в касаційній скарзі чи бажає вона брати участь у касаційному розгляді.
Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з положеннями ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, 
що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах  засудженого ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2024 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду                            від 15 жовтня 2024 року залишити без руху та надати їй строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити їй, що в разі неусунення недоліків у встановлений строк касаційну скаргу їй буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                            ОСОБА_3