Ухвала    
 
17 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 274/6601/14
провадження № 61-17346ск24 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року у складі колегії суддів: Борисюка Р. М., Микитюк О. Ю., Талько О. Б., у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 19 грудня 2024 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 лютого 2023 року, постанову Житомирського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року (повне судове рішення складено 10 листопада 2023 року) та постанову Житомирського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року (повне судове рішення складено 05 листопада 2024 року).
 
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили. 
 
У статті 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
 
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
 
У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі та додано до касаційної скарги, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, зокрема  постанови Житомирського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року, мотивуючи тим, щоз 2022 року перебуває за межами України та не мав можливості бути присутнім у судових засіданнях суду апеляційної інстанції, і, відповідно, не мав змоги отримати постанову апеляційного суду від 09 листопада 2023 року чи звернутися до адвоката за правовою допомогою. 30 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся за правовою допомогою до адвоката. 05 грудня 2024 року ОСОБА_1 отримав на електронну пошту від адвоката постанову Житомирського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року.
 
Разом з тим, виключні випадки передбачені частиною третьою статті 394 ЦПК України для поновлення строку на касаційне оскарження у касаційній скарзі не зазначені та не обґрунтовані. 
 
У пунктах 91-96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 (провадження № 14-29цс24) зазначено, що: 
«91. «Разом з тим слід відмітити, що позивач (заявник, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи або відповідного судового провадження. У разі відсутності обставин непереборної сили ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу.
92. ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.
93. Такий підхід є складовою частиною принципу правової визначеності у площині запобігання перегляду остаточних судових рішень за відсутності вагомих для цього підстав.
94. Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Праведна проти Росії», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.
95. Норма про відмову у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення (частина друга статті 358 ЦПК України), на переконання Великої Палати Верховного Суду, не порушує саму сутність права доступу до правосуддя, а запровадження наведеного процесуального строку відповідає завданням цивільного судочинства та основним засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема таким, як: «змагальність сторін» (кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій) та «неприпустимість зловживання процесуальними правами» (учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається).
96. Отже, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що «особою, не повідомленою про розгляд справи» (пункт 1 частини другої статті 358 ЦПК України), не можна вважати особу, яка власне ініціювала розгляд справи або відповідного судового провадження (позивача, заявника, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору), яка скористалася своїм правом доступу до правосуддя, подала позовну заяву (заяву, скаргу), на підставі якої було відкрито судове провадження».
 
Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру (частина третя статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень»).
 
Постанова Житомирського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року (повне судове рішення складено 10 листопада 2023 року) оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 13 листопада 2023 року.
 
Аналіз клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та судових рішень у справі № 274/6601/14-ц, які оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, свідчить, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи, зокрема подавав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції та в судовому засіданні апеляційного суду 09 листопада 2023 року був присутній представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити (https://reyestr.court.gov.ua/Review/114825163).
 
Окрім цього, особа, яка подала касаційну скаргу, у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження не наводить та не обґрунтовує, що пропуск строку на касаційне оскарження зумовлено внаслідок виникнення обставин непереборної сили. 
 
Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).
 
Таким чином, оскільки касаційна скарга частині оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року подана після спливу одного року з дня ухвалення постанови Житомирського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року, тому у відкритті касаційного провадження у цій частині слід відмовити.
 
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                      В. І. Крат
 
                                                                                                І. О. Дундар 
 
                                                                                                Є. В. Краснощоков