ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

19 лютого 2025 року                                                                м. Чернівці
справа № 718/3958/24
провадження №22-ц/822/180/24
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Перепелюк І. Б. 
суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.
секретар Собчук І.Ю.
розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 31 грудня 2024 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати,

встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати.
У поданій заяві зазначала, що вона перебуває у трудових відносинах з Державним підприємством Державного підприємства «Неполоківецький комбінат хлібопродуктів» і станом на день звернення до суду боржник має перед заявником заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 101 206,50 грн.
Просила видати судовий наказ про стягнення з Державного підприємства «Неполоківецький комбінат хлібопродуктів» заборгованості по виплаті заробітної плати в розмірі 101 206,50 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 31 грудня 2024 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати з Державного підприємства «Неполоківецький комбінат хлібопродуктів».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 31 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення щодо видачі судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Неполоківецький комбінат хлібопродуктів» заборгованості по виплаті заробітної плати в розмірі 101 206,50 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
       В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 посилається на не відповідність висновків суду обставин справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду.
       Зазначає що в матеріалах справи знаходиться довідка № 1/2024 від 16.12.2024р. в якій боржник Державне підприємство «Неполоківецький комбінат хлібопродуктів» підтвердив наявність заборгованості їй по заробітній платі станом на 16.12.2024 р. в сумі 101 206,50 грн. і заявниця не оспорює розмір цієї заборгованості. 

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено наступне. Відповідно до довідки форми ОК-5 від 27.12.2024р. (сформовану засобами автоматичних систем ПФУ) та довідки № 1/2024 від 16.12.2024р. про загальну заборгованість Державного підприємства «Неполоківецький комбінат хлібопродуктів» перед ОСОБА_1 , станом на 16.11.2023р. борг становить 98 085,76 грн та загальна заборгованість на 16.12.2024р. – 199 292,26 грн., з них 79 500 грн. поточна заборгованість за 2024р. 
Судовим наказом № 718/4066/23 від 01.12.2023р. з Державного підприємства «Неполоківецький комбінат хлібопродуктів» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 98 085,76 грн. станом на 15.11.2023р.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Відповідно до п. 1 ч.1 ст.353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу.
Згідно з ч. 2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки у даній справі оскаржується ухвала про відмову у видачі судового наказу, справа підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.
Частиною 1 ст.160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.
Статтею 165 ЦПК України визначений вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу.
Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Також, у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що заявником всупереч вимог закону, до заяви не додано належним чином оформленого документу на підтвердження нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати, яка б підтверджувала заявлені вимоги, а тому дійшов висновку про недоведеність та спірний характер заявлених вимог. 
Не погоджуючись з ухвалою суду, апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Так, в п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати. До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.
З матеріалів справи вбачається, що заявник просила видати судовий наказ про стягнення з Державного підприємства «Неполоківецький комбінат хлібопродуктів» заборгованості по заробітній платі в розмірі 101 206,50 грн.
Заявником надано довідку форми ОК-5 від 27.12.2024р. (сформовану засобами автоматичних систем ПФУ) та довідку № 1/2024 ДП «Неполоківецький комбінат хлібопродуктів» від 16.12.2024р. в якій вказано, що заборгованість ДП «Неполоківецький комбінат хлібопродуктів» перед ОСОБА_1 станом на 16.11.2023р. становить 98 085,76 грн. Загальна заборгованість на 16.12.2024р. становить 199 292,26 грн., з них 79 500 грн. поточна заборгованість за 2024 рік. 
Однак, з цієї довідки, як і з довідки форми ОК-5 ПФУ не вбачається заборгованості в розмірі 101 206,50 грн., яку просить стягнути заявник, а інших належних та допустимих доказів на підтвердження безспірності зазначеного розміру заборгованості матеріали справи не містять. 
Враховуючи зазначене, підстав для видачі судового наказу немає. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 31 грудня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді   І.Б. Перепелюк

Н.К. Височанська 

І.Н. Лисак