ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 лютого 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/6734/24	
                                                                                Суддя І інстанції -  Чернова Ж.М.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Шальєвої В.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                      
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 фіксованої додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень встановленої постановою КМУ №168 від 28.02.2022 за період з 24.02.2022 по 18.07.2022 (включно) щомісячно, та за період з 18.07.2022 по 19.06.2024 додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів, та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 фіксовану щомісячну додаткову винагороду у розмірі 30000 грн за період з 24.02.2022 року по 18.07.2022 (включно), та додаткову винагороду у розмірі 30000 грн пропорційно в розрахунку на місяць у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 18.07.2022 по 19.06.2024;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 з не нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення (оклад, посадовий оклад) за період з 2021 по 19.05.2023 з врахуванням прожиткового мінімуму встановленого на 01.01. відповідного року, та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 різницю між виплаченим та нарахованим розміром посадового окладу та окладу за військовим званням з врахуванням прожиткового мінімуму та тарифних коефіцієнтів за період з 2021 по 19.05.2023 з врахуванням прожиткового мінімуму встановленого на 01.01. відповідного року, а саме згідно з абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» і абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 01 січня відповідного року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно у розмірах 2270,00 грн, 2481,00 грн і 2684,00 гривні;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації днів щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2021 по 2024 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 01.01.2021 по 31.05.2024, а саме за 127 календарних днів з грошовою допомогою на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за відповідний період, та за 56 календарних днів додаткової відпустки учаснику бойових дій, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі збільшеному до 100000,00 гривень у розрахунку на місяць та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі збільшеному до 100000,00 гривень у розрахунку на місяць за період з 24.02.2022 по 19.06.2024 відповідно до Порядку № 168 КМУ від 28.02.2022, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №729 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704» та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 складових грошового забезпечення у період з 01.01.2021 по 19.05.2023 включно, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату посадового окладу, окладу за військовими званнями, відсоткової надбавки за вислугу років, премії, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України від 15.12.2020 № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт, за період з 01.01.2021 по 31.12.2021; встановленого Законом України від 02.12.2021 № 1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт, за період з 01.01.2022 по 31.12.2022; встановленого Законом України від 03.11.2022 № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, за період з 01.01.2023 по 19.05.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Військова частина НОМЕР_1 , зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржила його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в позовних вимогах відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована помилковістю висновків суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Вказує на відсутність підстав для здійснення перерахунку та виплати грошового забезпечення позивача. Зазначає, що оклади за військовим званням та посадові оклади за відповідними посадами, які визначені з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 року у розмірі 1762 і станом на сьогодні не змінювались.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.06.2020 № 130, старшого прапорщика військової служби за контрактом ОСОБА_1 , який наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 04.06.2020 №93-РС прийнятий на військову службу за контрактом, призначений на посаду головного старшини протитанкового артилерійського дивізіону військової частини, укладено контракт на 5 років, з 04 червня 2020 року зарахувати до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, і вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 4230,00 грн на місяць, ВОС 929982а, шпк «прапорщик». 
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.07.2022 № 182, нижчепойменованих військовослужбовців 206 запасної батареї військової частини увільнити від займаної посади та призначити на посади з 19 липня 2022 року вважати такими, що справи та посади прийняли та приступили до виконання обов`язків за посадою: майстер-сержант ОСОБА_1 , сержант із матеріального забезпечення 206 запасної батареї військової частини, шпк «старший сержант» ВОС 787089А, тарифний розряд 10. Встановити посадовий оклад 3260,00 гривень на місяць, виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 210%.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.05.2024 № 139, майстер-сержанта який проходить військову службу за контрактом ОСОБА_1 , сержанта із матеріального забезпечення 206 запасної батареї військової частини НОМЕР_1 , який наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 22.05.2024 №161-РС призначений на посаду сержанта із матеріального забезпечення роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати таким, що справи та посаду здав і вибув для подальшого проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 31 травня 2024 року виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. 
Згідно з довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 01.08.2024 №6734, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , позивач, дійсно в період з 04.03.2015 по 05.03.2015, з 14.05.2015 по 04.06.2015, з 07.09.2015 по 07.09.2015, з 01.10.2015 по 14.03.2016, з 21.03.2016 по 28.03.2016, з 19.06.2018 по 12.10.2018, з 04.11.2019 по 15.01.2020, з 22.01.2020 по 29.01.2020 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області. Довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій (особи з інвалідністю внаслідок війни).
Відповідно до довідки від 05.08.2024 №4368, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , про нараховану та виплачену додаткову винагороду майстер-сержанту ОСОБА_1 за період з 24.02.2022 по 31.01.2023:
за липень 2022 року: сума нарахованої додаткової винагороди – 5357,14 грн., сума виплаченої додаткової винагороди – 5276,78 грн.;
за березень 2022 року: сума нарахованої додаткової винагороди – 30000,00 грн., сума виплаченої додаткової винагороди – 29550,00 грн.;
за квітень 2022 року: сума нарахованої додаткової винагороди – 30000,00 грн., сума виплаченої додаткової винагороди – 29550,00 грн.;
за травень 2022 року: сума нарахованої додаткової винагороди – 30000,00 грн., сума виплаченої додаткової винагороди – 29550,00 грн.;
за червень 2022 року: сума нарахованої додаткової винагороди – 30000,00 грн., сума виплаченої додаткової винагороди – 29550,00 грн.;
за липень 2022 року: сума нарахованої додаткової винагороди – 30000,00 грн., сума виплаченої додаткової винагороди – 29550,00 грн.;
за серпень 2022 року: сума нарахованої додаткової винагороди – 30000,00 грн., сума виплаченої додаткової винагороди – 29550,00 грн.;
за вересень 2022 року: сума нарахованої додаткової винагороди – 30000,00 грн., сума виплаченої додаткової винагороди – 29550,00 грн.;
за жовтень 2022 року: сума нарахованої додаткової винагороди – 30000,00 грн., сума виплаченої додаткової винагороди – 29550,00 грн.;
за листопад 2022 року: сума нарахованої додаткової винагороди – 30000,00 грн., сума виплаченої додаткової винагороди – 29550,00 грн.;
за грудень 2022 року: сума нарахованої додаткової винагороди – 30000,00 грн., сума виплаченої додаткової винагороди – 29550,00 грн.;
за січень 2023 року: сума нарахованої додаткової винагороди – 30000,00 грн., сума виплаченої додаткової винагороди – 29550,00 грн.
На звернення представника позивача, листом від 08.07.2024 №3802 військова частина НОМЕР_1 повідомила позивача про те, що відповідно до наявних у військовій частині НОМЕР_1 документів, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.05.2020 №111 старшого прапорщика військової служби за контрактом ОСОБА_1 , головного старшину протитанкового артилерійського дивізіону військової частини, звільнено в запас відповідно до п.2 підпункту «а» (у зв`язку із закінченнями строку контракту) частини 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.06.2020 №130 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 04.06.2020 №93-РС ОСОБА_1 призначено на посаду головного старшини протитанкового артилерійського дивізіону військової частини, укладено контракт строком на 5 років і з 04.06.2020 зараховано до списків особового складу частини. 
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.07.2022 №182 з 19 липня 2022 року майстер-сержанта ОСОБА_1 призначено на посаду сержанта із матеріального забезпечення 206 запасної батареї військової частини. 
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.05.2024 №139 сержанта із матеріального забезпечення 206 запасної батареї військової частини майстер-сержанта ОСОБА_1 , якого наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 22.05.2024 №161-РС призначено на посаду сержанта із матеріального забезпечення роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 31.05.2024 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у зв`язку із вибуттям для подальшого проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Надано довідку № 3747 від 04.07.2024 про суми грошового забезпечення та індексацію доходів майстер-сержанта ОСОБА_1 за період з 04.06.2020 по 31.05.2024, та витяги з наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2022 №182, від 31.05.2024 № 139, від 04.06.2020 № 130, від 12.05.2020 №111. 
Позивач, не погодившись з бездіяльністю військової частини НОМЕР_1 щодо: не нарахування та невиплати фіксованої додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень за період з 24.02.2022 по 18.07.2022 (включно) щомісячно, та за період з 18.07.2022 по 19.06.2024 пропорційно в розрахунку на місяць у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168; не нарахування грошового забезпечення (оклад, посадовий оклад) за період з 2021 по 19.05.2023 з врахуванням прожиткового мінімуму встановленого на 01.01. відповідного року, а саме згідно з абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» і абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 01 січня відповідного року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно у розмірах 2270,00 грн, 2481,00 грн і 2684,00 гривні; не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації днів щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2021 по 2024 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби; не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди у розмірі збільшеному до 100000,00 гривень у розрахунку на місяць за період з 24.02.2022 по 19.06.2024 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, звернувся з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги дійшов висновку щодо протиправності нарахування та виплати відповідачем грошового забезпечення позивача із розрахункової величини розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2018 року за період з 01.01.2023 по 19.05.2023.  
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди відповідача з судовим рішенням в частині вирішення спору щодо правомірності дій відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 складових грошового забезпечення у період з 01.01.2021 по 19.05.2023 включно, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах доводів апеляційної скарги.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За частиною четвертою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Станом на час прийняття Постанови №704, пункт 4 зазначеної постанови передбачав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
З 24.02.2018 набула чинності Постанова №103, пунктом 6 якої у первинній редакції внесені зміни до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема, пункт 4 Постанови №704 викладено в новій редакції, яка передбачала, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Отже, з 24.02.2018 змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме: замість «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)» передбачено використання «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року».
Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким вносились зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються, зокрема пункт 4 Постанови №704.
Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.
Так, у постанові від 02.08.2022 у справі №440/6017/21 Верховний Суд на підставі аналізу, у тому числі, норм Закону №2262-XII та Постанови №704 виснував таке:
а) з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;
б) через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом №1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку №45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови №704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
в) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.
Такий висновок згодом також неодноразово підтриманий Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31.08.2022 у справі №120/8603/21-а, від 12.09.2022 у справі №500/1813/21, від 22.09.2022 у справі №500/3840/21, від 16.11.2022 у справі №120/648/22-а, від 22.03.2023 у справі №340/10333/21, від 29.03.2023 у справі №640/8668/21 та від 09.05.2023 року у справі №380/5158/22.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач повинен був розраховувати грошове забезпечення позивача у період з 01.01.2023 по 19.05.2023 виходячи з розмірів посадового окладу, окладу за військовими званнями та відсоткової ставки за вислугу років, премії, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт, за період з 01.01.2021 по 31.12.2021; встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт, за період з 01.01.2022 по 31.12.2022; встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
В повному обсязі постанова складена 04 лютого 2025 року.

Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва