Справа № 308/15857/23

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2025                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/212/24 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Бирковича О. І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.10.2023. 
Цією постановою: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 05 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.
       З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 095966 від 18.07.2023 та постанови судді від 13.10.2024 вбачається, що 18.07.2023 о 10 год 18 хв в м. Ужгороді по вул. Минайській, 37, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Биркович О. І., посилаючись на незаконність постанови від 13.10.2023, порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Уважає, що розгляд справи, всупереч вимог ст. 268 КУпАП відбувся без участі ОСОБА_1 , без належного повідомлення останнього про час і місце розгляду справи. Окрім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП не доведена. Постанова щодо ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7333302 від 18.07.2023 за ч. 1 ст. 122 КУпАП оскаржена стороною захисту до суду, що матиме преюдиційне значення для винесення законного рішення в даній справі. Звертає увагу на те, що на момент винесення оскаржуваної постанови в матеріалах справи було відсутнє рішення, яке набрало законної сили, яке б забороняло ОСОБА_1 керувати транспортним засобом. Також захисник просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді від 13.10.2023, оскільки ОСОБА_1 не повідомлявся про час і місце судового розгляду, а справа була 
-2-

розглянута без його участі. Матеріали справи не містять відомостей про надіслання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови судді, копію якої стороною захисту отримано лише 11.03.2024. 
Справа про адміністративне правопорушення розглядається у відсутності ОСОБА_1 та захисника-адвоката Бирковича О. І., неявка яких із урахуванням положень ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, указані особи належним чином повідомлені про час та місце її розгляду, зокрема захисник Биркович О. І. повідомлений за допомогою смс-повідомлення, що підтверджується відповідною довідкою, а ОСОБА_1 – поштовим зв`язком, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи та відомостей про поважність причин неявки від сторони захисту не надходило. При цьому, апеляційний суд враховує вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. З урахуванням наведеного, апеляційний суд уважає, що розгляд справи без участі ОСОБА_1 та захисника-адвоката Бирковича О. І. не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. 
Окрім того, приймаючи рішення про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та сторони захисту, апеляційний суд звертає увагу на те, що розгляд справи вже неодноразово відкладався за клопотаннями адвоката Бирковича О. І., а саме 23.04.2024, 23.07.2024, 08.10.2024.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
       З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції розглянув справу щодо ОСОБА_1 без участі останнього. При цьому, матеріали справи не містять доказів, які б із достовірністю свідчили про те, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду справи.
       Також у матеріалах справи відсутні докази про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови від 13.10.2023 у межах строку на апеляційне оскарження, а з розписки останнього, яка міститься на форзаці справи, вбачається, що ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи 11.03.2024. 
       З урахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи захисника щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції апеляційний суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення, і такий строк поновлюється.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

-3-

Статтею 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, відповідно до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
       Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 095966 від 18.07.2023 ОСОБА_1 18.07.2023 о 10 год 18 хв в м. Ужгороді по вул. Минайській, 37, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
У матеріалах справи міститься інформація, за якою відносно ОСОБА_1 12.02.2023 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6537008 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. 
Вищенаведені докази є належними, достовірними та достатніми, у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівник патрульної поліції Семків І. В., який оформляв матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , був упередженим під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та оформленні інших матеріалів справи.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість поліцейського у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

-4-
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких відомостей про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди підписати протокол про адміністративне правопорушення та відмови від надання пояснень з приводу обставин, що мали місце, – на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку проте, що поліцейський при виконанні свої посадових обов`язків діяв виключно у межах наданих йому повноважень.
Відповідно до пп. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями ст. 15 Закону України «Про дорожній рух України» № 3353-XII вiд 30.06.1993.
Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.
       На переконання апеляційного суду та всупереч доводів апеляційної скарги, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП доведена наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 095966 від 18.07.2023, складеним з дотриманням вимог, передбачених ст. 254-256 КУпАП, і засвідченим підписами поліцейського та ОСОБА_1 ; інформацією про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6537008 від 12.02.2023; копією постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7353816 від 18.07.2023; витягом щодо транспортного засобу «Мерседес-Бенц», державний номерний знак НОМЕР_2 ; диском із відеозаписами. 
Твердження захисника про те, що матеріали справи не містять доказів, які б підтвердили наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, апеляційним судом оцінюються критично, оскільки такі не знаходять свого підтвердження та повністю спростовуються наявними в матеріалах справи та наведеними вище доказами.
При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що стороною захисту не надано жодних доказів, які б спростовували факт притягнення 12.02.2023 ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, що підтверджується довідкою УПП в Закарпатській області (а. с. 8). 
З цих підстав, доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутня постанова про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а отже відповідно постанова не досліджувалась, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту притягнення ОСОБА_3 12.02.2023 до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, що підтверджується довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області ДПП Пастики Д., в якій чітко зазначено, що 12.02.2023 щодо ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП серії ЕАС № 6537008.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказана довідка видана та підписана уповноваженою на те особою, а відповідно є офіційним документами, що в свою чергу дає можливість врахувати її як доказ під час провадження у справі про адміністративне правопорушення. При цьому, в апеляційного суду відсутні підстави для сумнівів у достовірності зазначених у вказаній довідці відомостей.

-5-

Разом з тим, до апеляційного суду від сторони захисту не надходило жодних клопотань, зокрема про витребування копії постанови серії ЕАС № 6537008, з метою спростування відомостей, зазначених у довідці старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області ДПП Пастики Д. щодо притягнення ОСОБА_3 12.02.2023 до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Також стороною захисту не надано будь-яких доказів про те, що така постанова не виносилась, або була скасована і долучена стороною захисту постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.07.2024 цих обставин не спростовує. 
Із цих підстав, апеляційний суд не бере до уваги і надану стороною захисту копію ухвали судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.07.2024, відповідно до якої справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання неправомірними дій та скасування постанови серії ЕАС № 6537008 від 12.02.2023 направлено до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що указаною ухвалою не скасовано постанову серії ЕАС № 6537008, а у результаті моніторингу ЄРДРС встановлено, що ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.08.2024 відмовлено у відкритті провадження у справі за вищезгаданим позовом ОСОБА_1 .
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги щодо необхідності закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, є необґрунтованими і такі відхиляються, оскільки підстав для визнання вказаних тверджень слушними, апеляційний суд не вбачає.
Таким чином, винуватість ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених доказів, які є логічними, послідовними, належними та достатніми і узгоджуються між собою.
Апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги такими, що мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і враховуючи характер вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП. Так, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, застосоване відносно ОСОБА_1 , хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення є необхідним для виправлення ОСОБА_1 , виховання останнього у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
       Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідає характеру вчиненого правопорушення, а тому підстав для його зміни навіть з врахуванням особи ОСОБА_1 не вбачається.
За таких обставини, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а подана стороною захисту апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.
       Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно 

-6-

витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялено. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника-адвоката Бирковича О. І. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити захиснику-адвокату Бирковичу О. І. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.10.2023. 
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Бирковича О. І. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.10.2023 щодо ОСОБА_4 ,- без змін.
Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя