ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року	Львів	Справа № 500/3664/24 пров. № А/857/28959/24	
 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Кухтея Р. В.	
 за участю секретаря судового засідання   	         Носа С. П. Скрутень Х.Б.	
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Головного управління ДПС у Тернопільській області та ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року  у справі № 500/3664/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, 
місце ухвалення судового рішення  	м.Тернопіль	
Розгляд справи здійснено за правилами	загального позовного провадження	
суддя у І інстанції	Чепенюк О.В.	
дата складання повного тексту рішення	11 жовтня 2024 року	
ВСТАНОВИВ:
        І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі - ГУ ДПС у Тернопільській області, відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДПС у Тернопільській області від 07.05.2024 №6-дс "Про попередження про неповну службову відповідність ОСОБА_1 ".
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року  у справі № 500/3664/24 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Тернопільській області (вулиця Білецька, 1, місто Тернопіль, 46003, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 44143637) про визнання протиправним та скасування наказу задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Тернопільській області від 07 травня 2024 року №6-дс "Про попередження про неповну службову відповідність ОСОБА_1 " в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарної відповідальності за порушення вимог частини першої статті 38 Закону України “Про запобігання корупції” від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII.
У задоволенні решти позовних вимог   - відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп.).
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач та позивач  звернулися з апеляційними скаргами в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції.
Відповідач просить  прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Позивач в свою чергу просить позов задовольнити  повністю. 
В обґрунтування апеляційних скарг  вказують, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини та докази, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В доводах апеляційної скарги  відповідач вказує, що  судом при винесенні рішення не надано належної оцінки представленій податковим органом позиції та доказам.  При цьому, відповідач  зазначає, що моніторингом дій користувачів під час перегляду інформації в Системі співставлення та Єдиному вікні подання електронної звітності з`ясовано, що ОСОБА_1 здійснював перегляд інформації в ІКС “Податковий блок” у відношенні ФОП ОСОБА_2 (батька позивача), ФОП ОСОБА_3 (дружини), ФОП ОСОБА_2 (доньки), котрі у розумінні частини третьої пункту 1 статті 1 Закону № 1700-VII є його близькими особами. Всього зареєстровано 98 випадків упродовж 12 днів.
Такі обставини стали підставою для проведення відповідачем перевірки, дисциплінарного провадження щодо позивача та притягнення його до дисциплінарної відповідальності у виді попередження про неповну службову відповідність.
Обґрунтовуючи правомірність оскаржуваного наказу, представник відповідача вказує, що  інформація, яка знаходиться в інформаційних ресурсах, що є власністю ДПС України, відноситься до інформації з обмеженим доступом, а порушення законодавства України про інформацію тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законами України.
08.06.2022 ОСОБА_1 був попереджений про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів і одержанню неправомірної вимоги або подарунка та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю, про що свідчить його підпис.
Незважаючи на приписи антикорупційного законодавства, позивач у робочий час здійснював перегляд інформації у відношенні ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 , тобто використовував свій робочий час не для виконання своїх посадових обов`язків і доручень керівників, наданих на підставі, та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.
Такі дії заступника начальника відділу запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, ОСОБА_1 призвели до порушень абзацу 4 підпункту 4.4.2. пункту 4.4 розділу 4 та пункту 5.1 розділу 5 Правил етичної поведінки, підпункту 2 частини першої статті 8 Закону № 889-VII, частини першої статті 38 Закону №1700-VII, а саме до порушень правил етичної поведінки в частині використання свого службового становища, службової інформації, інформаційних ресурсів, робочого часу не для виконання своїх посадових обов`язків і доручень керівників.
Зазначені порушення підтверджуються матеріалами перевірки, в тому числі актом про результати перевірки від 22.03.2024 № 133/19-00-14-09, поясненням начальника відділу запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, ОСОБА_7 від 12.04.2024, поясненнями позивача від 15.04.2024 від 18.04.2024.
Також відповідач зазначив, що у ході дисциплінарного провадження отримано відповідь Національного агентства з питань запобігання корупції (далі – НАЗК) від 11.04.2024 про те, що наразі відсутні підстави для констатації факту використання ОСОБА_1 інформації з ІКС “Податковий блок” у власних інтересах за наведеними обставинами, оскільки викладених фактичних даних недостатньо для підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-8 Кодексу України  про адміністративні правопорушення. Разом з тим, НАЗК звернуто увагу, що описані дії свідчать про можливе порушення вимог пункту 5.1 розділу 5 Правил етичної поведінки та вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 65 Закону № 889-VII.
Відповідач вважає, що в діях позивача наявні ознаки дисциплінарного проступку, за що його попереджено про неповну службову відповідність. Вид дисциплінарної відповідальності був застосований на підставі статей 65, 66, 77 Закону №889-VIII “Про державну службу”.
Позивач  в апеляційній скарзі зазначає про відсутність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, позаяк в його діях відсутні всі складові дисциплінарного проступку, а саме не встановлено настання шкідливих наслідків та їх причинно-наслідковий зв`язок з поведінкою позивача. Жодна з підстав притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідачем належними та допустимими доказами не доведена. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами те, що позивач використовував інформацію, що міститься в ІКС "Податковий блок" у відношенні ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 та ФОП ОСОБА_10 в особистих цілях чи в будь-яких інших цілях всупереч інтересам служби. Також позивач вказує, що не порушував норми Закону № 889-VII, Закону № 1700-VII та Правила етичної поведінки, оскільки йому як працівнику відділу запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, для виконання своїх службових обов`язків надано право у ІКС “Податковий блок” тільки для перегляду інформації в режимі “Облік платежів”. Перегляд та друк ІКП. Подана звітність”. Позивачем жодні коригування інформації щодо суб`єктів господарювання ( ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ) не здійснювалися, бо такого доступу він немає. Окрім зазначеного просить суд  урахувати висновки в аналогічних справах №500/3002/24, №500/2709/24, №260/2229/24, №260/3074/24 щодо кваліфікації порушення  у якій, суди дійшли протилежного висновку ніж у даній справі.
Позивач подав відзив  на апеляційну скаргу відповідача, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Відповідач    своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивача не скористався, відповідно до частини 4  статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі  КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Про дату, час та місце розгляду справи відповідач  та позивач повідомлені через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані  автоматизованої системи  документообігу суду.
В судовому засіданні представник відповідача Федорів Т.М. надала пояснення та підтримав доводи апеляційної скарги відповідача, заперечивши доводи апеляційної скарги позивача. Представник позивача Іванько О.С. в судовому засіданні надала пояснення та заперечила проти доводів апеляційної скарги відповідача, підтримавши доводи апеляційної скарги позивача. 

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
     Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , з`ясовуючи відомості про своїх близьких (поза межами своїх повноважень), використав своє службового становище не для виконання своїх посадових обов`язків, чим допустив порушення службової дисципліни під час перебування на посаді державної служби в частині недотримання абзацу четвертого підпункту 4.4.2 пункту 4.4 розділу 4, пункту 5.1 розділу 5 Правил етичної поведінки, підпункту 2 частини першої статті 8 Закону № 889-VIII.
 Також суд першої інстанції враховуючи висновки НАЗК  відображені у листі від 11.04.2024 №37   01/24529-24 (вхідний номер ГУ ДПС №2461/5 від 12.04.2024)  дійшов висновку, що відповідач безпідставно вказав про порушення позивачем статті 38 Закону № 1700-VII, а відтак обумовлене є підставою для скасування наказу лише у цій частині.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що  08.06.2022 ОСОБА_1 призначений на посаду заступника начальника відділу запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у Тернопільській області.
Після призначення на посаду, 09.06.2022 ОСОБА_1 подано повідомлення за № 43/19-00-08-00-07 від 09.06.2022 про наявність у нього потенційного конфлікту інтересів з його батьком ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), його дружиною ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та дочкою ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), які є приватними підприємцями (ФОП) та перебувають на обліку в ГУ ДПС у Тернопільській області (Кременецький район) (том 1 а.с.206).
Даний конфлікт інтересів було врегульовано наказом ГУ ДПС у Тернопільській області від 09.06.2022 № 135 “Про врегулювання потенційного конфлікту інтересів у заступника начальника відділу запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у Тернопільській області Василя Книгницького” (із змінами, внесеними наказом ГУ ДПС від 05.09.2022 № 349, далі - наказ ГУ ДПС № 135 (із змінами)), у спосіб здійснення зовнішнього контролю за виконанням ним повноважень на цій посаді, пов`язаних з ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) (том 1 а.с.208-209).
Відповідно до вимог наказу ГУ ДПС у Тернопільській області № 135 (із змінами), заступнику начальника відділу запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС ОСОБА_13 заборонено прямо чи опосередковано спонукати у будь-який спосіб інших працівників ГУ ДПС до прийняття рішень, вчинення дій або бездіяльності всупереч чинному законодавству на користь зазначених суб`єктів господарювання.
Також йому необхідно узгоджувати з уповноваженими особами усі дії, зміст рішень чи проєктів рішень, що приймаються або розробляються стосовно цих суб`єктів господарювання, а також письмово повідомляти уповноважених осіб не пізніше наступного робочого дня, з моменту коли йому стало відомо про будь-які зміни чи обставини, що можуть призвести до виникнення у нього реального конфлікту інтересів або інших порушень чи обмежень, визначених нормами чинного антикорупційного законодавства.
Згідно з наказом ГУ ДПС у Тернопільській області № 135 (із змінами), особами уповноваженими за проведення зовнішнього контролю є начальник відділу запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС ОСОБА_14 (який є безпосереднім керівником Книгницького Василя), а у разі його тимчасової відсутності - заступник начальника управління - начальник відділу планових перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС ОСОБА_15 .
Уповноважені особи здійснюють зовнішній контроль у формі перевірки вчинення дій, змісту рішень чи проєктів рішень, що приймаються або розробляються заступником начальника відділу запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС ОСОБА_16 , пов`язаних з ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ).
Також судом встановлено, що 20.02.2024 на адресу уповноваженого підрозділу ГУ ДПС у Тернопільській області надійшов лист з Департаменту з питань запобігання та виявлення корупції ДПС України від 20.02.2024 № 4438/7/99-00-14-02-07 про проведення перевірочних заходів щодо відпрацювання корупційного ризику “Недоброчесність посадових осіб ДПС та її територіальних органів під час роботи із конфіденційною чи службовою інформацією та інформацією про персональні дані платників податків та показники їх фінансово-господарської діяльності” під час здійснення службових повноважень посадовими особами ГУ ДПС, дотримання ними вимог діючого антикорупційного законодавства в частині врегулювання конфлікту інтересів, Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом ДПС України від 02.09.2019 № 52 (із змінами) та Порядку доступу до інформації в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах Державної податкової служби України, затвердженого наказом ДПС України від 15.05.2020 № 216 (із змінами) (том 1 а.с.168 зворот – 170).
Цим листом працівниками Департаменту з питань запобігання та виявлення корупції ДПС України надано інформацію про результати проведення періодичного перегляду та аналізу Журналів реєстрації подій в Інформаційно-комунікаційній системі ДПС (далі - ІКС ДПС), де фіксується моніторинг дій користувачів під час перегляду інформації в Податковому блоці, моніторинг дій користувачів під час перегляду інформації в Системі співставлення та Єдиному вікні подання електронної звітності, за результатами чого встановлено факти перегляду ОСОБА_1 інформаційних даних картки платника податків в ІКС Податковий блок стосовно платників податків, по яких з ним розпорядчими документами ГУ ДПС у Тернопільській області було врегульовано конфлікт інтересів, а саме: ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ).
У зв`язку з цим відповідачем відповідно до вимог та положень Порядку проведення перевірок з питань дотримання антикорупційного законодавства в органах Державної податкової служби України, затвердженого наказом ДПС України від 06.06.2023 № 430 (із змінами, далі - Порядок № 430) та з метою усунення (мінімізації) корупційного ризику “Недоброчесність посадових осіб ДПС та її територіальних органів під час роботи із конфіденційною чи службовою інформацією та інформацією про персональні дані платників податків та показники їх фінансово-господарської діяльності”, видано наказ від 22.02.2024 № 121 “Про проведення перевірки” (том 1 а.с.200). Головним державним інспектором відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Тернопільській області Шандурською Іриною (уповноваженою на проведення перевірки) проведено перевірку з питань правомірності дій заступника начальника відділу запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС ОСОБА_1 під час роботи із конфіденційною чи службовою інформацією та інформацією про персональні дані платників податків та показники їх фінансово-господарської діяльності під час здійснення ним своїх службових повноважень, дотримання вимог діючого антикорупційного законодавства в частині врегулювання конфлікту інтересів, Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом ДПС України від 02.09.2019 № 52 та Порядку доступу до інформації в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах Державної податкової служби України, затвердженого наказом ДПС України від 15.05.2020 № 216 (із змінами), упродовж жовтня 2023 року по лютий 2024 року.
За результатами перевірки складено відповідний акт від 22.03.2024 (том 1 а.с.156-166). В акті перевірки зазначено, що моніторингом дій користувачів під час перегляду інформації в Системі співставлення та Єдиному вікні подання електронної звітності з`ясовано, що заступник начальника відділу запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у Тернопільській області ОСОБА_1 здійснював перегляд інформації в ІКС “Податковий блок” у відношенні ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який є його батьком, ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), яка є його дружиною, ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), яка є його донькою, котрі в тлумаченні частини 3 пункту 1 статті 1 Закону № 1700 є його близькими особами.
Зокрема, згідно з інформації у витязі із Журналу перегляду інформації в підсистемах ІКС “Податковий блок” за період з 01.10.2023 по 15.02.2024, наданого листом Департаменту, користувачем ГУ ДПС у Тернопільській області Книгницьким Василем (логін користувача vasyl.knyhnytskyi) зафіксовано такі випадки, а саме: відносно ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 54 рази: 08.11.2023: сім разів здійснювався перегляд підсистеми Облік платежів (Облік платежів. Перегляд та друк ІКП) з ІР-адреси: НОМЕР_5 ; 17.11.2023: вісім разів здійснювався перегляд підсистеми Облік платежів (Облік платежів. Перегляд та друк ІКП) з ІР-адреси: НОМЕР_5 ; 21.11.2023: дев`ять разів здійснювався перегляд підсистеми Облік платежів (Облік платежів. Перегляд та друк ІКП) з ІР-адреси: НОМЕР_5 ; 21.12.2023: шістнадцять разів здійснювався перегляд підсистеми Обробка податкової звітності та платежів (Податкова звітність) з ІР-адреси: НОМЕР_5 ; 25.01.2024: чотири рази здійснювався перегляд підсистеми Облік платежів (Облік платежів. Перегляд та друк ІКП) з ІР-адреси: НОМЕР_5 ; 05.02.2024: десять разів здійснювався перегляд підсистеми Облік платежів (Облік платежів. Перегляд та друк ІКП) з ІР-адреси: НОМЕР_5 ; відносно ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 37 рази, а саме: 08.11.2023: одинадцять разів здійснювався перегляд підсистеми Облік платежів (Облік платежів. Перегляд та друк ІКП) з ІР-адреси: НОМЕР_5 ; 17.11.2023: вісім разів здійснювався перегляд підсистеми Облік платежів (Облік платежів. Перегляд та друк ІКП) з ІР-адреси: НОМЕР_5 ; 21.11.2023: сім разів здійснювався перегляд підсистеми Облік платежів (Облік платежів. Перегляд та друк ІКП) з ІР-адреси: НОМЕР_5 ; 21.12.2023: п`ять разів здійснювався перегляд підсистеми Обробка податкової звітності та платежів (Податкова звітність) з ІР-адреси: НОМЕР_5 ; 05.02.2024: шість разів здійснювався перегляд підсистеми Облік платежів (Облік платежів. Перегляд та друк ІКП) з ІР-адреси: НОМЕР_5 ; відносно ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 7 разів, а саме: 04.12.2023: п`ять разів здійснювався перегляд підсистеми Облік платежів (Облік платежів. Перегляд та друк ІКП) з ІР-адреси: НОМЕР_5 ; 31.01.2024: два рази здійснювався перегляд підсистеми Облік платежів (Облік платежів. Перегляд та друк ІКП) з ІР-адреси: НОМЕР_5 .
Також в акті перевірки зазначено відомості про ІР-адресу комп`ютера, який закріплений за ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , його логін у системі “Податковий блок” - vasyl.knyhnytskyi, IP-адресу маршрутизатора ДПС України - 10.80.48.205; а також підтверджено “табелювання” робочого часу ОСОБА_1 у дні, коли він здійснював перелік баз даних по близьких особах.
У висновку акта перевірки підсумовано, що ОСОБА_1 порушено вимоги: статті 43 Закону № 1700-VII; пунктів 2, 7 частини першої статті 8 Закону № 889-VII в частині основних обов`язків державного службовця; пунктів 3-5 Правил етичної поведінки в частині загальних обов`язків працівників та недопущення використання свого службового становища в приватних інтересах тощо; пункту 7 Порядку доступу до інформації в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах ДПС України, затвердженого наказом ДПС України від 15.05.2020 № 216 (зміни внесені наказом ДПС від 18.05.2023 № 380), в частині дотримання основних прав та обов`язків, а також щодо заборон, встановлених цим Порядком для користувачів Системи; підпунктів 2.2.5.18, 2.2.5.19 Положення про відділ запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у Тернопільській області, затвердженого наказом ГУ ДПС у Тернопільській області від 10.06.2022 № 141 (із змінами), в частині належного використання інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС; доручень ГУ ДПС у Тернопільській області від 01.02.2021 № 9/19-00-01-01-05 та від 15.12.2023 № 35-д в частині належного поводження з інформацією з обмеженим доступом.
Цей акт перевірки став підставою для порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 , про що ГУ ДПС у Тернопільській області видано наказ від 01.04.2024 №8-дп “Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 ”.
В межах дисциплінарного провадження та після його завершення, а також ще під час перевірки, позивач надав пояснення відповідним уповноваженим особам. Зокрема, у поясненні від 15.04.2024 ОСОБА_1 підтвердив, що в робочий час здійснював перегляд інформації у відношенні ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 , проте не вважає це дисциплінарним проступком.
За результатами дисциплінарного провадження 29.04.2024 направлено начальнику ГУ ДПС у Тернопільській області подання про наявність в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, який полягає у порушенні правил етичної поведінки державних службовців та виразився в неправомірному перегляді ним інформації в ІКС “Податковий блок” у відношенні ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який є його батьком, ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), яка є його дружиною, ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), яка є його донькою, котрі в тлумаченні частини 3 пункту 1 статті 1 Закону № 1700 є його близькими особами.  
За змістом подання від 29.04.2024 такі дії позивача призвели до порушень абзацу 4 підпункту 4.4.2. пункту 4.4 розділу 4 та пункту 5.1 розділу 5 Правил етичної поведінки, підпункту 2 частини першої статті 8 Закону № 889-VII, частини 1 статті 38 Закону №1700-VII, а саме: до порушень правил етичної поведінки в частині використання свого службового становища, службової інформації, інформаційних ресурсів, робочого часу не для виконання своїх посадових обов`язків і доручень керівників.
Беручи до уваги характер вчиненого дисциплінарного проступку, ступінь його тяжкості, пом`якшуючі обставини, дисциплінарна комісія керуючись вимогами Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1039 (із змінами) рекомендувала попередити про неповну службову відповідність ОСОБА_1 .
На підставі подання дисциплінарної комісії наказом ГУ ДПС у Тернопільській області від 07.05.2024 №6-дс “Про попередження про неповну службову відповідність ОСОБА_1 ” було попереджено про неповну службову відповідність заступника начальника відділу запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ОСОБА_1 . 
У наказі зазначено, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки дисциплінарного проступку, що полягає у порушенні правил етичної поведінки державних службовців, а саме порушень вимог: абзацу 4 підпункту 4.4.2. пункту 4.4 розділу 4 та пункту 5.1 розділу 5 Правил етичної поведінки; підпункту 2 частини першої статті 8 Закону № 889-VII; частини 1 статті 38 Закону №1700-VII. 
Позивач не погоджується з  наказом ГУ ДПС у Тернопільській області від 07.05.2024 №6-дс, у зв`язку з чим звернувся до суду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Закон України “Про державну службу” № 889-VIII визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.
Статтею 62 Закону № 889-VIII закріплено, що державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців.
Засади дисциплінарної відповідальності регламентовані главою 2 розділу VIII Закону № 889-VIII.
Так, відповідно до частини першої статті 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно з частиною першою статті 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
За змістом пункту 2 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII дисциплінарними проступками є порушення правил етичної поведінки державних службовців.
Приписи пункту 3 частини першої статті 66 Закону № 889-VIII визначають, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення, зокрема, попередження про неповну службову відповідність.
Відповідно до частини четвертої статті 66 Закону № 889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.
Отже, у випадку встановлення факту порушення правил етичної поведінки державних службовців, державний службовець може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності із накладенням на нього одного з видів дисциплінарного стягнення, визначеного частиною першою статті 66 Закону № 889-VIII, зокрема, попередження про неповну службову відповідність.
Згідно з частиною першою статті 67 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі також - дисциплінарна комісія).
Нормами частин десятої та одинадцятої статті 69 Закону № 889-VIII передбачено, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.
За правилами статті 71 Закону № 889-VIII порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: 1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; 2) порядок формування дисциплінарної комісії; 3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.
Згідно з частиною першою статті 73 Закону № 889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.
Вимоги до дисциплінарної справи окреслені у частині другій статті 73 Закону № 889-VIII.
Приписи частин першої та другої статті 74 Закону № 889-VIII визначають, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.
За правилами частини першої статті 75 Закону № 889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 77 Закону № 889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.
У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.
Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.
Викладене свідчить, що передумовою вирішення питання про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є проведення дисциплінарного провадження із обов`язковим дотриманням гарантій прав особи, щодо якої таке провадження здійснюється, а також порядку та процедури такого.
Порядок здійснення дисциплінарного провадження, затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1039    (далі - Порядок №1039).
У пункті 4 Порядку № 1039 визначено, що дисциплінарне провадження розпочинається з дати видання наказу (розпорядження) про порушення дисциплінарного провадження та завершується виданням наказу (розпорядження) про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.
Відповідно до пункту 7 Порядку №1039 для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія. 
З метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа (пункт 24 Порядку №1039).
Системний аналіз наведених вище законодавчих норм свідчить про те, що обов`язковою передумовою для застосування до державного службовця одного з видів дисциплінарного стягнення є встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. 
Дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується суб`єктом призначення до державного службовця, який порушив службову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.
З матеріалів справи убачається, що ГУ ДПС у Тернопільській області видано наказ від 01.04.2024 №8-дп “Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 ”. За результатами проведеного відносно ОСОБА_1 дисциплінарного провадження останнього було визнано винним у вчиненні дисциплінарного проступку зміст якого полягає у порушенні правил етичної поведінки, а саме: використання робочого часу не для виконання своїх посадових обов`язків, доручень керівників, наданих на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.
З оскаржуваного  наказу убачається, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності  слугувало подання дисциплінарної комісії ГҐУ ДПС від 29.04.2024 року, пояснення ОСОБА_1 від 02.09.2024 року та  висновки відповідача про порушення   ОСОБА_1 вимог: частини першої статті 38 Закону України “Про запобігання корупції” від 14.10.2014 № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII), підпункту 2 частини першої статті 8 Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 № 889-VII (далі - Закон № 889-VII), абзацу 4 підпункту 4.4.2 пункту 4.4 розділу 4 та пункт 5.1. розділу 5 Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом ДПС України від 02.09.2019 № 52 (далі – Правила етичної поведінки), які виразилися у   порушенні правил етичної поведінки в частині використання свого службового становища, службової інформації, інформаційних ресурсів, робочого часу не для виконання своїх посадових обов`язків і доручень керівників.
Надаючи правову оцінку  доводам апеляційної скарги позивача з приводу відсутності  підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до Положення про відділ запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС, затвердженого наказом ГУ ДПС від 10.06.2022 № 141 (із змінами, внесеними наказами ГУ ДПС від 25.10.2022 № 436 та від 23.01.2024 № 53), основними завданнями даного структурного підрозділу є:
вжиття заходів щодо виявлення, аналізу, організації та проведення перевірок осіб, які здійснюють фінансові операції, що можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або з фінансуванням тероризму;
забезпечення виконання щодо забезпечення виконання прийнятих у встановленому законом порядку рішень про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до платників податків, у тому числі як невідкладних заходів із розв`язання кризових ситуацій, що загрожують національній безпеці України;
організація роботи, пов`язаної із захистом персональних даних при їх обробці, відповідно до законодавства в ГУ;
забезпечення розгляду запитів і звернень народних депутатів України (том 1 а.с.179-183).
За змістом  посадовою інструкцією, затвердженою начальником ГУ ДПС  у Тернопільській області 08.06.2022, до  посадових обов`язків позивача належить:
вжиття заходів щодо виявлення, аналізу, організації та проведення перевірок осіб, які здійснюють фінансові операції, що можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або з фінансуванням тероризму;
організація діяльності ГУ у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом;
взаємодія з правоохоронними органами з питань розслідування кримінальних правопорушень, у т.ч. пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом;
взаємодія з територіальними органами МВС, СБУ, прокуратури, іншими правоохоронними органами, міністерствами і відомствами з питань запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, та іншим правопорушенням;
проведення заходів щодо виявлення у діяльності платників податків та осіб ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, та інших правопорушень шляхом використання зовнішніх та внутрішніх інформаційних джерел, отримання відомостей за індивідуальними запитами, проведення досліджень та/або перевірок та зустрічних звірок, оформлення їх результатів;
організація та здійснення заходів з відпрацювання фінансових операції, які можуть бути пов`язані з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, та інших правопорушень, та оформлення їх результатів;
проведення аналізу чинного законодавства з метою надання пропозицій щодо його удосконалення та поліпшення роботи у сфері протидії відмиванню доходів, одержаних злочинним шляхом, та іншим правопорушенням;
виконання завдань та доручень керівництва ГУ з питань, що належать до компетенції структурного підрозділу;
здійснення інших повноважень, визначених законодавством та положенням про відділ (том 1 а.с.246).
Правила етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджені  Наказом ДПС України від 02.09.2019 № 52 (в подальшому по тексті постанови – іменовано Правила №52).
Вказані  Правила №52 визначають загальні вимоги до етичної поведінки працівників апарату ДПС та її територіальних органів (далі – Працівники), діяльність яких спрямована на служіння народу України шляхом забезпечення  охорони та сприяння реалізації прав, свобод і законних інтересів людини і громадянина. Працівники повинні дотримуватися     Правил як під час виконання своїх посадових обов`язків, так і в позаробочий час. 
Розділ 4 цих Правил №52 етичної поведінки вказує на дотримання принципу доброчесності, а розділ 5 регламентує порядок використання службового становища, ресурсів та інформації.
Відповідно до пункту пункт 4.1 розділу 4 Правил №52  працівники зобов`язані виконувати свої посадові обов`язки якнайкраще, чесно і неупереджено, незважаючи на особисті ідеологічні, релігійні або інші погляди, не надавати будь-яких переваг та не виявляти прихильність до окремих фізичних чи юридичних осіб, громадських, політичних, релігійних організацій, а також не допускати ухилення від прийняття рішень та відповідальності за свої дії (бездіяльність) та рішення .
Пункт 4.4 розділу 4 Правил №52   вказує, що працівники зобов`язані діяти доброчесно, а відповідно до підпункту 4.4.2 справедливо та неупереджено, що включає:
свідоме орієнтування на принципи добра і справедливості;
недопущення конфлікту між публічними та особистими інтересами;
використання свого службового становища лише для виконання своїх посадових обов`язків (абзац четвертий підпункту 4.4.2 пункту 4.4 розділу 4 Правил етичної поведінки №52  , про порушення якого зазначається в оскаржуваному наказі, як такий, що порушений позивачем);
Згідно пункту 5.1. розділу 5 “Використання службового становища, ресурсів та інформації» Правил №52  (про порушення якого також зазначається в оскаржуваному наказі),  працівники повинні використовувати своє службове становище, ресурси держави та територіальної громади (рухоме та нерухоме майно, кошти, службову інформацію, технології, інтелектуальну власність, робочий час, репутацію тощо) виключно для виконання своїх посадових обов`язків і доручень керівників, наданих на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.
Згідно підпункту 6.3 Правил етичної поведінки працівники зобов`язані додержуватись встановленого чинними нормативно-правовими актами та розпорядчими документами ДПС порядку обміну інформацією та взаємодії з громадянами, представниками підприємств, установ, організацій, представниками іноземних держав та їх підприємств, установ, організацій, міжнародних організацій та установ.
Відповідно до підпунктів 7.1, 7.2 Правил етичної поведінки №52   персональна відповідальність щодо дотримання Правил покладається на кожного Працівника органів ДПС. За порушення Правил Працівники притягуються до відповідальності у порядку, встановленому законодавством.
Наказом ДПС України від 15.05.2020    № 216 затверджено Порядок доступу до інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах Державної податкової служби України (далі – Порядок №216).
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, Порядок №216 визначає взаємодію між суб`єктами відносин, пов`язаних з реалізацією повноважень обробки і розпорядження інформацією в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах Державної податкової служби України (далі - система), умови отримання користувачами можливості обробляти інформацію в системі та правила обробки цієї інформації,    а    також порядок здійснення контролю за дотриманням вимог Порядку користувачами.
Цей Порядок застосовується у роботі структурних підрозділів ДПС, територіальних органів ДПС та інших державних органів відповідно до спільних наказів, укладених договорів (угод) про інформаційну взаємодію між ДПС та державними органами.
Відповідно до розділу 4 Порядок №216, користувач інформації в інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - користувач) - посадові особи ДПС, територіальних органів ДПС та інших державних органів, фізична або юридична особа, яка в установленому законодавством порядку отримала право доступу до інформації в інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ІТС).
До внутрішніх користувачів належать посадові особи ДПС та територіальних органів.
До зовнішніх користувачів належать посадові особи інших державних органів, яким надано право доступу до інформації в ІТС відповідно до спільних наказів, укладених договорів (угод) про інформаційну взаємодію між ДПС та державним органом.
Відповідно до пункту 6.1 Порядку №216, права доступу користувачам до інформації в системі надаються відповідно до вимог Порядку:
посадовим особам структурних підрозділів ДПС та територіальних органів ДПС відповідно до їх функціональних обов`язків;
посадовим особам інших державних органів України відповідно до спільних наказів, укладених договорів (угод) згідно з Порядком.
Розділом 7 Порядку №216 затверджено права та обов`язки користувача, відповідно до пунктів 7.1 - 7.4 якого, користувачі:
структурних підрозділів ДПС та територіальних органів ДПС залежно від установлених для них прав доступу мають право обробки інформації відповідно до вимог Порядку;
інших державних органів мають право перегляду інформації відповідно до спільних наказів або протоколів до укладених договорів (угод) про інформаційну взаємодію.
Користувач зобов`язаний: дотримуватися вимог Порядку; використовувати інформацію виключно в цілях, передбачених посадовою інструкцією або іншим організаційно-розпорядчим документом органу ДПС; використовувати для роботи з інформацією тільки свій ідентифікатор користувача в системі/мережі, пароль та інші засоби доступу до системи та не передавати їх іншим особам; не передавати інформацію стороннім особам; виконувати порядок антивірусного захисту автоматизованого робочого місця, з якого здійснюється доступ до системи; не підключати до автоматизованого робочого місця, з якого здійснюється доступ до системи, будь-які пристрої, які мають потенційну можливість з`єднання з інтернетом; копіювати або зберігати інформацію системи тільки на обліковані носії інформації виключно для виконання функціональних обов`язків.
Користувачу забороняється: використання інформації в цілях, не передбачених посадовою інструкцією; передача іншим особам свого ідентифікатора користувача в системі/мережі, пароля та інших засобів доступу до системи; використання для роботи чужого ідентифікатора користувача в системі/мережі та пароля; передача конфіденційної інформації стороннім особам; порушення порядку антивірусного захисту автоматизованого робочого місця, з якого здійснюється доступ до системи; копіювання або збереження конфіденційної інформації системи на будь-які носії інформації, якщо це не пов`язано з виконанням функціональних обов`язків.
Відповідальність за порушення вимог Порядку покладається на користувачів та їхніх керівників.
Підсумовуючи викладене, вище відповідно до вимог посадової інструкції заступника начальника відділу запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у Тернопільській області ОСОБА_1 та завдань відділу запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у Тернопільській області, а також враховуючи наведені норми Правил етичної поведінки та Порядку доступу до інформації в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах Державної податкової служби України, затвердженого наказом ДПС України від 15.05.2020 №216, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право використовувати інформацію з баз даних податкового органу виключно для виконання службових повноважень.
Натомість з матеріалів перевірки та дисциплінарного провадження слідує, що ОСОБА_1 в межах своїх посадових обов`язків не виконував службових повноважень по відношенню до своїх близьких осіб    ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ). 
Отож усі відомості з бази даних контролюючого органу стосовно близьких осіб позивач переглядав не для виконання службових обов`язків і такі відомості стали доступними не через формування даних чи збирання інформації стосовно виявлення, аналізу, організації та проведення перевірок осіб, які здійснюють фінансові операції, що можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, а довільно за власним бажанням задля цікавості. 
Згідно наданих суду пояснень ОСОБА_1  переглядав  інформацію  з метою з`ясування обставин з приводу того, чи не мають близькі родичі заборгованості по сплаті податків, чи вчасно подають податкову звітність.
Враховуючи обумовлені положення законодавства та фактичні обставини справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не мав права використовувати інформацію, яка міститься в інформаційних базах даних органу ДПС, задля іншої мети, аніж виконання посадових обов`язків, у тому числі для з`ясування відомостей про своїх близьких осіб, навіть якщо такі відомості він не друкував, нікому не передавав, не повідомляв тощо.
Як наслідок, суд вважає вірними доводи відповідача та висновки суду першої інстанції про те, що   ОСОБА_1 використовував інформацію, яка міститься в інформаційних базах даних органу ДПС для з`ясування відомостей про своїх близьких (поза межами своїх службових повноважень), а відтак  здійснив використання свого службового становища  не для виконання своїх посадових обов`язків, чим допустив порушення службової дисципліни під час перебування на посаді державної служби в частині недотримання абзацу четвертого підпункту 4.4.2 пункту 4.4 розділу 4, пункту 5.1 розділу 5 Правил етичної поведінки, підпункту 2 частини першої статті 8 Закону № 889-VIII.
Стосовно  доводів апеляційної скарги позивача з приводу відсутності такої складової дисциплінарного проступку, як  шкідливі наслідки та їх причинно-наслідкового зв`язку з поведінкою позивача, то колегія суддів зазначає, що поведінка позивача  виразилася у протиправному використанні свого службового становища шляхом систематичного перегляду  інформаційних даних охоронюваного інформаційного ресурсу ДПС відносно близьких осіб позивача становища  не для виконання своїх посадових обов`язків.  
Відтак шкідливим наслідком у спірних правовідносинах  є несанкціонованій (протиправний)  доступ позивача з використанням службового становища у робочий час до   охоронюваного інформаційного ресурсу ДПС (який полягає у порушенні законодавства про захист службової інформації  та можливості її використання виключно для реалізації мети та завдань, визначених у посадових обов`язках державного службовця) направлений на заволодіння  охоронюваною (службовою) інформацією у приватних цілях та з  використання позивачем робочого часу не для виконання посадових обов`язків та доручень керівників.
Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків.
Судом встановлено, що позивач не заперечує факту вчинення дій, що були встановлені під час дисциплінарного провадження, водночас не вважає такі дії порушенням норм чинного законодавства. Однак судом встановлено, що позивач вчинив дисциплінарний проступок, тому повинен понести відповідальність за його вчинення.
Також колегією суддів відхиляються  доводи апеляційної скарги позивача про те, що він не вносив ніяких змін до інтегрованих карток платників ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) в підсистемах ІКС “Податковий блок”, позаяк такі не мають значення для складу цього дисциплінарного проступку, бо позивач в силу своїх повноважень і не міг вносити такі зміни, він мав доступ лише для перегляду інформації з підсистем ІКС “Податковий блок”.
Також безпідставним вважає суд посилання позивача на те, що до 22.02.2024 (дати видання відповідного доручення в.о.начальником ГУ ДПС у Тернопільській області) працівникам ГУ ДПС у Тернопільській області не було прямої заборони в перегляді інформації в інформаційних ресурсах ДПС України стосовно платників податків, які є їх близькими особами, перелік яких визначено Законом України “Про запобігання корупції”. У спірному випадку позивач допустив порушення правил етичної поведінки державних службовців, а не невиконання доручення керівника, яке мало на меті додатково інформувати працівників на необхідності дотримання норм чинного законодавства.
Стосовно ж доводів позивача, які стосуються висновків суду першої та апеляційної інстанції  у справах №500/3002/24, №500/2709/24, №260/2229/24, №260/3074/24 щодо кваліфікації порушення, то колегія суддів зазначає, що в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»  обов`язковими під час вирішення спору є висновки, відображені у постановах Верховного Суду. Крім того, інкриміновані порушення у перелічених справах мають відмінності у порівнянні з  висновками про вчинене порушення позивачем у цій справі. Як наслідок, вказані висновки суду першої та апеляційної інстанцій не підлягають до застосування.
Підсумовуючи викладене колегія суддів зазначає, що відповідач правильно кваліфікував дисциплінарний проступок,  саме як порушення Правил етичної поведінки.
При цьому, дисциплінарний проступок кваліфікується за ознаками, передбаченими пунктом 2 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», та відповідно до частини 4 статті 66 цього Закону за даний дисциплінарний проступок передбачено застосування дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.
Щодо обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок, то вказане питання перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.
Повноваження стосовно надання оцінки критеріям, які враховуються при обранні виду стягнення, тяжкості проступку та заподіяній шкоді, ставленню порушника до службових обов`язків, визнанню особою своєї вини в ході службового розслідування, рівень її кваліфікації тощо, є виключними дискреційними повноваженнями відповідної посадової особи, оскільки результатом реалізації таких повноважень є обрання одного з можливих видів дисциплінарних стягнень.
У ході здійснення дисциплінарного провадження відносно позивача, відповідач здійснив оцінку характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку з урахуванням відомостей, що характеризують державного службовця, обставин, що пом`якшують чи обтяжують дисциплінарну відповідальність державного службовця, результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, наявності заохочень, стягнень та ставлення державного службовця до державної служби, та обрав вид стягнення за дисциплінарний проступок з урахуванням власних дискреційних повноважень.
Оскільки застосування дисциплінарного стягнення здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі, то не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Враховуючи викладене,  колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що встановивши порушення позивачем правил етичної поведінки державних службовців, відповідач використовуючи надані дискреційні повноваження, обґрунтовано застосував до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.
Досліджуючи доводи апеляційної скарги відповідача, які стосуються  порушенням  позивачем вимог    частини першої статті 38 Закону № 1700-VII, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно з підпунктом "в" пункту 1 частини першої    статті 3    Закону 1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього    Закону, є: державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.
За визначенням    статті 1    Закону    № 1700-VII    корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій    статті 3    цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій    статті 3    цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій    статті 3    цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.
Статтею 38    Закону    № 1700-VII    передбачено, що    особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої    статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1  перебуває на посаді заступника начальника відділу запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у Тернопільській області та до його службових повноважень не належить вирішення будь-яких питань у сфері оподаткування    фізичних осіб-підприємців,    тому позивач не має змоги використовуючи свої безпосередні повноваження для впливу на оподаткування близьких осіб, які в даному випадку є фізичними особами-підприємцями. Сам по собі перегляд інформації щодо цих осіб не є прийняттям рішення або вчиненням дій на користь чи в інтересах цих осіб, відповідно і не створює жодного конфлікту інтересів у позивача та не є корупційним правопорушенням в розумінні Закону    № 1700-VII.
Вказані висновки суду підтверджуються листом НАЗК від 11.04.2024 №37   01/24529-24 (вхідний номер ГУ ДПС №2461/5 від 12.04.2024) у якому повідомлено, що наразі відсутні підстави для констатації факту використання ОСОБА_1 інформації з ІКС “Податковий блок” у власних інтересах за наведеними обставинами, оскільки викладених фактичних даних недостатньо для підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-8 КУпАП (незаконне використання інформації, що стала відома особі у зв`язку з виконанням службових повноважень). Разом з тим, НАЗК звернуто увагу, що описані дії, вчинені заступником начальника відділу запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у Тернопільській області ОСОБА_1 , свідчать про можливе порушення лише вимог підпункту 1 пункту 5 Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом ДПС України від 02.09.2019 № 52 (зі змінами), згідно з яким працівники апарату ДПС та її територіальних органів повинні використовувати своє службове становище, ресурси держави та територіальної громади (рухоме та нерухоме майно, кошти, службову інформацію, технології, інтелектуальну власність, робочий час, репутацію тощо) виключно для виконання своїх посадових обов`язків і доручень керівників, наданих на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України. Зазначене може свідчити про вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 65 Закону України “Про державну службу” (том 1 а.с.184-185). Отож, НАЗК  не вбачає підстав для висновку про порушення позивачем статті 38    Закону    № 1700-VII.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач під час вирішення питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності перелічених обставин не врахував, тому безпідставно вказав про порушення позивачем статті 38 Закону № 1700-VII, що є підставою для скасування наказу лише у цій частині.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове  рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у  цій справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційних скарг висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат  у даній справі - відсутні. 
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  
                                             П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Тернопільській області та ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року  у справі № 500/3664/24  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає касаційному оскарженню шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос  	
Повне судове рішення складено 28 січня 2025 року