ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року	Львів	Справа № 308/9455/24 пров. № А/857/27722/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                         Довга О.І.,
суддя                                                            Глушко І.В.,
суддя                                                            Запотічний І.І.

секретар судового засідання                               Слободян І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 вересня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 308/9455/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення (головуючий суддя Дергачова Н.В., м. Ужгород), -

В С Т А Н О В И В:

03.06.2024 ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулась в суд першої інстанції з позовом до Управління патрульної поліції в Закарпатській області (далі – відповідач), в якому просила: 
-           визнати незаконними дії поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Прокопенка Владислава Андрійовича;
-          скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2111805 від 10.05.2024;
-          закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн на підставі ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.09.2024 позов залишено без розгляду з причини пропуску позивачем строку на подання позову.
Висновки суду першої інстанції зводяться до того, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується отримання позивачем оскарженої постанови безпосередньо після її складення. Цими ж доказами спростовуються доводи позивача про те, що про зміст спірної постанови їй стало відомо після направлення її представником адвокатського запиту відповідачу. Як наслідок позивач пропустив строк на звернення до суду з позовом та не навів поважності причин його пропуску.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що перешкоджає розгляду справи та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі позивач наполягає на своїй позиції та стверджує, що копію спірної постанови отримала лише шляхом надання відповідачем відповіді на адвокатський запит №1705/24-005 від 17.05.2024 її представника, а саме - 23.05.2024. Позивач запевняє, що жодних підписів під час складання постанови не ставила, постанову не отримувала. Тому, вважає, що строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення почався 23.05.2024 та закінчується 02.06.2024, який є вихідним днем, а отже до 03.06.2024 включно. Позовна заява про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2111805 від 10.05.2024 подана до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 03.06.2024, а відповідно  - в межах строку визначено Кодексом адміністративного судочинства України.
Також, в контексті наведеного вище, позивач зазначає, що суд першої інстанції не перевірив чи дійсно підпис на оскарженій постанові належить саме ОСОБА_1 . Вважає, що лише сам факт того, що зображення схоже на підпис на постанові не дає підстави стверджувати, що саме позивач поставив свій підпис на ній. До того ж, стверджує що в оскарженій постанові підпис особи не відповідає підпису позивача у її паспорті.
Поряд з наведеним вище, позивач зазначає, що, на її думку, суд першої інстанції допустив порушення процесуального права залишаючи позовну заяву без розгляду, оскільки вирішуючи питання відкриття провадження вже перевірив питання дотримання позивачем строку на звернення до суду з позовною заяву. Тому, підстав залишати позовну заяву без розгляду не було. В іншому ж випадку, на думку позивача, суд першої інстанції мав залишити позовну заяву без руху та надати строк  для подання заяви про поновлення строку на звернення до суду.
У відповідь на апеляційну скаргу відповідач подав відзив, в якому проти вимог позивача заперечує. Вважає, що наявні у матеріалах справи докази підтверджують пропуск строку на звернення до суду із позовною заявою, а відтак у задоволенні скарги просить відмовити.
Розгляд справи здійснюється з урахуванням положень параграфа 2 Глави 11 Кодексу адміністративного судочинства України.
Представника позивача повідомлено про час, місце та дату розгляду справи шляхом направлення повістки-повідомлення до його електронного кабінету.
Відповідно до ч.10 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі.
Відповідачів повідомлено про час, місце та дату розгляду справи шляхом направлення повістки-повідомлення до їх електронного кабінету.
За правилами статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Апеляційним судом з`ясовано, що спірною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2111805 від 10.05.2024, прийнятою поліцейським 1 взводу 1 роти УПП в Закарпатській області сержантом поліції Прокопенко В.А., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.
За правилами ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст.122 КАС України).
День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це підтверджений належними та допустимими доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів (постанова Верховного Суду від 19.12.2022 у справі № 420/13281/20).
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, які передбачені ст.123 КАС України, відповідно до частин третьої, четвертої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Згідно з вимогами ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову не тільки заяву про поновлення цього строку але й докази поважності причин його пропуску.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до п.8 ч.1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч.3.та 4 ст.123 цього Кодексу.
Як підтверджується матеріалами справи адміністративний позов надійшов до суду 03.06.2024.
В позовній заяві позивач зазначала про те, що спірну постанову отримала 23.05.2024 як відповідь відповідача на адвокатський запит її представника.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.06.2024 відкрито провадження у цій справі.
24.06.2024 до суду першої інстанції надійшов відзив відповідача на позовну заяву, до якого долучено відеозапис із фіксацією правопорушення та складання оскарженої позивачем постанови. З наявного відеозапису суд першої інстанції констатував факт отримання позивачем спірної постанови 10.05.2024.
Апеляційний суд проаналізував наявний в матеріалах відеозапис (export-rz5lb), та з`ясував, що на ньому зафіксований факт прийняття постанови щодо позивача 10.05.2024, факт проставлення підпису ОСОБА_1 для отримання цієї постанови (запис 0:08:25).
Таким чином, строк оскарження спірної постанови у спірних правовідносинах закінчується 20.05.2024 (десять днів з дня вручення такого рішення (постанови)).
Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були  об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 по справі № 577/3931/16-а).
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.
Наявними доказами у справі спростовуються доводи позивача про те, що копію оскарженої постанови було отримано лише шляхом отримання відповіді від відповідача на адвокатський запит, а доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не переконався в тому, що підпис на постанові належить саме ОСОБА_1 , на переконання апеляційного суду, є непереконливими. Особу позивача встановлено працівниками поліції під час складання спірної постанови, а факт вчинення підпису зафіксований на нагрудні камери. До того ж, з наявного відеозапису видно, що позивач спочатку відмовилась від підпису та отримання копії постанови, однак невдовзі змінила свою думку, вийшла з автомобіля та звернулась до поліцейських для підписання примірників постанови у спірних правовідносинах з метою отримання одного з них.
Отже, позивач не довела, що строк звернення до суду пропущено нею з незалежних від неї причин.
Відповідно до  ч. 1 та  2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Одночасно суд апеляційної інстанції зважає на положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до  ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За правилами ст. 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 вересня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 308/9455/24  – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Повне судове рішення складено  15.01.25