УХВАЛА
 
11 березня 2025 року
м. Київ
 
справа № 554/13748/22
провадження № 61-56вп25
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., розглянув клопотання ОСОБА_1 , подане адвокатом Мамницькою Аліною Валеріївною, про визначення підсудності цивільної справи у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
ВСТАНОВИВ:
10 березня 2025 року до Верховного Суду надійшло клопотання представника  ОСОБА_1 - адвоката Мамницької А. В.про визначення підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
В обґрунтування клопотання представник заявника зазначає, що відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року № 2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Фрунзенського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. 16 листопада 2022 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла позовна заява  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, в якій місцем реєстрації відповідача зазначена адреса: АДРЕСА_1 , що знаходиться на території Немишлянського району м. Харкова та належить до територіальної юрисдикції Фрунзенського районного суду м. Харкова. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2022 року відкрито провадження по справі. 
Однак на підставі статей 31, 43 ЦПК України цю справу необхідно направити за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області, оскільки відповідно до довідки від 04 травня 2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи відповідач зареєстрована як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживає. Таким чином, ще до відкриття суддею Октябрського районного суду м. Полтави провадження, зареєстроване місце перебування відповідача як внутрішньо переміщеної особи знаходилося за межами територіальної юрисдикції Октябрського районного суду м. Полтави, а саме в Харківській області. 
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.
Європейський суд з прав людини вказав, що фраза «установленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (Sokurenko and Strygun v. Ukraine, № 29458/04, № 29465/04, § 24, ЄСПЛ, від 20 липня 2006 року).
Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій (стаття 25 ЦПК України).
Відповідно до статті 29 ЦПК України суддя Верховного Суду визначає підсудність справ, якщо обидві сторони справи проживають за межами України, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України. 
Справа, у якій однією зі сторін є суд, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, або суддя цього суду, не пізніше п`яти днів із дня надходження позовної заяви передається на підставі розпорядження голови суду до суду вищої інстанції для визначення підсудності (частина шоста статті 31 ЦПК України).
Інших випадків визначення підсудності справ Верховним Судом процесуальним законом не передбачено.
У пункті 1 частини першої статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. 
Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (частина третя статті 31 ЦПК України).
Отже, вирішення процесуального питання щодо визначення територіальної юрисдикції (підсудності) та передачу справи на розгляд іншому судуна підставі статті 31 ЦПК України віднесено до повноважень суду, який розглядає справу як суд першої інстанції. Таким чином процесуальним законом визначена інстанційність розгляду судами зазначеного питання.
Тому правові підстави для розгляду вказаного клопотання  ОСОБА_1 про визначення підсудності Верховним Судом відсутні.
Звернення із заявою до суду, який згідно з принципом інстанційності не наділений компетенцією розглянути певне процесуальне питання, є порушенням вимог щодо форми і порядку подання заяви, а тому така заява має бути повернута заявнику без розгляду на підставі частини четвертої статті 183 ЦПК України. 
Таке повернення не перешкоджає зверненню з відповідною заявою до суду, який наділений компетенцією щодо її розгляду.
Керуючись статтями 31, 183, 260 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Клопотання  ОСОБА_1 про визначення підсудності цивільної справи № 554/13748/22 повернути заявнику без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                     Є. В. Краснощоков