Справа № 991/13373/24
Провадження 1-кп/991/130/24

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А

19 лютого 2025 року                                                                        м. Київ
Вищий антикорупційний суд у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з власних засобів),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 про відвід прокурора у кримінальному провадженні № 420170000000003658 від 14.11.2017 за обвинуваченням:
- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Караганда Республіка Казахстан, останнє відоме місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України (відносно якого здійснювалось спеціальне досудове розслідування);
- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, останнє відоме місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України (відносно якого здійснювалось спеціальне досудове розслідування),

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2025 року в підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_10 адвокатом ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №420170000000003658 від 14.11.2017 
усно заявлено відвід прокурору Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 з посиланням на наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 77 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Відвід умотивований тим, що у минулому судовому засіданні прокурор зазначав, що матеріали справи містять відомості з Державної міграційної служби України, які підтверджують, що станом на час направлення органом досудового розслідування повісток про виклики у липні 2023 року ОСОБА_10 та станом на час розгляду слідчим суддею питання про здійснення спеціального досудового розслідування, адреса проживання ОСОБА_10 зазначена по АДРЕСА_2 . Натомість сторона захисту запевняє, що таких документів матеріали справи не містять. На адвокатський запит Державна міграційна служба 21.02.2025 повідомила, що ОСОБА_10 знятий з реєстрації 12.06.2023 року. З урахуванням того, що прокурору відома адреса проживання ОСОБА_10 у Франціїї, та враховуючи інші порушення, які були допущені відносно ОСОБА_10 під час досудового розслідування, зокрема, щодо його неналежного виклику, захисник вважає, що прокурор є упередженим. В свою чергу, прокурор відповідно до ст. 9, 36 КПК України має діяти неупереджено, з додержанням процедури права особи на захист та належну правову процедуру. Зважаючи, що протягом досудового розслідування прокурором не додержано належної правової процедури, відомості, про які він зазначив у судовому засіданні стосовно повідомлення Державної міграційної служби України, не відповідають дійсності, захисник заявив відвід прокурору. 

З урахуванням викладеного, позиція адвоката зводиться до заявлення відводу прокурору на підставі ч. 1 п. 3 ст. 77 КПК України, а саме через існування інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Позиція учасників в судовому засіданні

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію адвоката ОСОБА_7 . Додав, що положення статтей 8, 9 КПК України передбачають вимогу до прокурора забезпечити як дотримання режиму законності так і об`єктивність розгляду.

Захисник  ОСОБА_8 підтримав заяву про відвід прокурора. 

Прокурор  ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заяви про відвід, вважав доводи сторони захисту безпідставними. Наголосив, що у попередньому судовому засіданні звертав увагу суду на відомості, отримані під час досудового розслідування, які були відомі стороні обвинувачення, зокрема, про направлення повісток за встановленою адресою проживання ОСОБА_10 у АДРЕСА_2 . Вказав, що дійсно за цією адресою направлялись повістки про виклик ОСОБА_10 . Водночас сторона захисту наполягає, що направлення повісток у липні 2023 на вказану адресу були вже після зняття ОСОБА_10 з реєстрації за вказаною адресою. При цьому органом досудового розслідування отримувались відомості щодо місця реєстрації ОСОБА_10 , шляхом надсилання відповідного запиту до електронного реєстру державної міграційної служби України, на підставі чого сформовано витяг з особовими картками щодо ОСОБА_10 , які наявні у матеріалах клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження, та які сформовані 07.07.2023, начебто після зняття ОСОБА_10 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 (12.06.2023). Після отриманої інформації направлялись повістки про виклик ОСОБА_10 не тільки за цією адресою, а і в передбаченому законом порядку публікувались на вебсайті НАБУ, Офісу Генерального прокурора та газеті «Урядовий кур`єр». Звернув увагу, що в матеріалах прокурора наявні клопотання сторони захисту, як реакція на вказані повістки, з яких вбачається, що захисниками було повідомлено сторону обвинувачення про перебування ОСОБА_10 на території Республіки Франції, та просили визнати поважними причини неявки його на виклики для участі у слідчих та процесуальних діях від 07.07.20213, від 01.08.2023, що були опубліковані на сайтах НАБУ. Крім того, відповідне клопотання було подано та підписано самим ОСОБА_10 , що підтверджує його обізнаність про виклики до органу досудового розслідування. Більш того, у цьому клопотанні ОСОБА_10 не повідомляв орган досудового розслідування про зняття з реєстрації, і скоріш за все, на думку прокурора, така інформація не була відома захисникам. Також вказав, що під час досудового розслідування здійснювався судовий контроль слідчими суддями ВАКС у кримінальному провадженні щодо набуття ОСОБА_11 статусу підозрюваного та належного його виклику.

Вважає, що дії сторони захисту спрямовані виключно на затягування судового розгляду, бо спливають строки давності (до грудня 2026 року) у цьому кримінальному провадженні. Звернув увагу суду, що відводи прокурору та детективу, який підписував повістки про виклик, стороною захисту не заявлялись під час досудового розслідування. Повідомив, що в обвинувальному акті сторона обвинувачення зазначила українську адресу реєстрації ОСОБА_10 , оскільки на той момент не була відома офіційна інформація про адресу проживання ОСОБА_10 за кордоном, натомість захист вважає, що стороні обвинувачення вона була відома, бо так вони зазначали у своїх клопотаннях. При цьому сторона захисту у клопотаннях вказувала адресу проживання ОСОБА_10 саме у м. Парижі, хоча затриманий ОСОБА_10 був у м. Бордо. Також додав, що у 2023 МЗС на запит НАБУ повідомило, що станом на червень 2023 року ОСОБА_10 на консульському обліку не перебуває. Стороною обвинувачення також подавалось клопотання про екстрадицію ОСОБА_10 , але офіційної відмови від Республіки Франція на теперішній час не отримано.

Оцінка і мотиви суду

Встановлення законодавчої можливості відводу (самовідводу) прокурора має важливе значення для неупередженого судового розгляду, адже прокурор відповідно до норм КПК України наділений значним обсягом повноважень, що можуть суттєво обмежувати чи звужувати права і свободи особи.

Вичерпний перелік підстав для відводу прокурора закріплений ст. 77 КПК України. Так, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Суть цієї правової норми полягає в тому, що вона передбачає визначений законом перелік підстав, за наявності яких прокурор не може брати участі в розгляді кримінального провадження. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості прокурора», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

При цьому, керуючись положенням ч. 5 ст. 80 КПК України, колегія суддів наголошує, що мотиви відводу повинні мати не абстрактний характер, а містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість прокурора та повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Дослідивши зміст заяви про відвід, долучені документи, заслухавши доводи сторін, суд доходить висновку про необґрунтованість зазначеного відводу, з огляду на те, що захисником не надано конкретних доказів упередженості прокурора відповідно до вимог КПК України. Підстава відводу зводиться до незгоди зі способом здійснення прокурором його повноважень у цій справі на етапі здійснення контролю за додержанням законодавства на досудовому розслідуванні та у судовому засіданні. Однак, перевірка законності процесуальних дій прокурора здійснюється судом у ході судового провадження на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій.

За частиною 1 статті 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. За частиною 2 статті 36 КПК України прокурор виконує функцію нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням та здійснює повноваження, передбачені цим Кодексом.

З урахуванням цього прокурори, як самостійні учасники кримінального провадження, мають свої процесуальні цілі та процесуальну заінтересованість в розгляді кримінальних проваджень, в яких вони беруть участь. Необхідно зауважити, що заявляючи відвід прокурору з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, заявник повинен вказати на існування обставин, які викликають обґрунтований сумнів в його неупередженості. 

Ті обставини, на які посилається сторона захисту у своїй заяві, а саме те, що прокурор ввів суд в оману з приводу існування документів з Державної міграційної служби України, які підтверджували реєстрацію ОСОБА_10 в Україні, не знайшли свого підтвердження. 

Так, у судовому засіданні 13.01.2025 прокурор ОСОБА_5 , заперечуючи стосовно позиції сторони захисту з приводу обізнаності сторони обвинувачення щодо проживання ОСОБА_10 за кордоном, зазначив, що стороною обвинувачення була встановлена остання відома адреса проживання ОСОБА_10 у АДРЕСА_2 , яка в ході досудового розслідування була підтверджена особовою карткою ОСОБА_10 , сформованою як витяг з Державного міграційного реєстру України від 07.07.2023 на етапі завершення досудового розслідування, з якої вбачається, що місце проживання ОСОБА_10 на дату отримання витягу зазначено у АДРЕСА_2. Тобто прокурор у судовому засіданні 13.01.2025 заявляв про існування документів з Державної міграційної служби України, виключно посилаючись особову карту, що і підтвердив у цьому судовому засіданні. 

Суд вважає, що в рамках розгляду заяви про відвід прокурора сторона захисту, по суті, навела власну оцінку окремим обставинам, що відбулись на етапі досудового розслідування цього кримінального провадження, та висловила свою категоричну незгоду з ними і з діями прокурора. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що наведені стороною захисту доводи в обґрунтування заяви про відвід прокурора не є підставами для її задоволення.

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 про відвід прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури  ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 420170000000003658 від 14.11.2017.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Головуюча суддя                                                                          ОСОБА_1 

Судді ОСОБА_2 

ОСОБА_3