ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 лютого 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/31179/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року (суддя Врона О.В.) в справі № 160/31179/24 за позовом Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради до Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», про визнання протиправною та скасування постанови, 

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», про визнання протиправною та скасування постанови від 15 листопада 2024 року про стягнення виконавчого збору в сумі 3 812 362,46 грн в межах виконавчого провадження № 76560092 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року у справі № 904/2918/23.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 відмовлено у відкритті провадження у справі.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апелянт вважає, що спори щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого боргу підсудні саме адміністративним судам.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.
Встановивши, що позивачем оскаржується постанова державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору від 15 листопада 2024 року у виконавчому провадженні №76560092 з виконання наказу №904/2918/23 від 18 березня 2024 року, виданого Господарським судом Дніпропетровської області, позивач є боржником у виконавчому документі, суд першої інстанції дійшов висновку, що до юрисдикції адміністративних судів не належать справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих в межах господарської юрисдикції, а такий спір має розглядатись в порядку господарського судочинства, тому відмовив у відкритті провадження у справі.
Суд визнає приведені висновки необґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що на виконанні у Першому правобережному відділі державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №76560092 з примусового виконання наказу №904/2918/23 від 18 березня 2024 року, виданого Господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з Комунальне підприємство «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» суми заборгованості.
Постановою державного виконавця від 15 листопада 2024 року у ВП № 76560092 стягнуто з КП «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради виконавчий збір в сумі 3 812 362,46 грн.
Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання юрисдикції спору про оскарження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), відповідно до статті 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частинами першою та другою статті 74 Закону № 1404-VIII встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Відтак, частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, такі виконавчі документи видані.
До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.
Такий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в постановах від 26 жовтня 2022 року у справі № 229/1026/21, від 11 вересня 2024 року у справі №310/2210/21. 
Особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено статтею 287 КАС України, частиною першою якої встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Господарським процесуальний кодекс України (далі – ГПК України) також містить приписи стосовно можливості оскарження за нормами ГПК України рішень, дій чи бездіяльності виконавця, проте враховуючи сталу позицію Великої Палати Верховного Суду з приводу юрисдикції спорів з приводу оскарження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, а саме належність таких спорів до юрисдикції адміністративних судів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, було видано виконавчий документ, що знаходився на примусовому виконанні у державного виконавця, висновок суду першої інстанції про те, що заявленій в цій справі спір має розглядатися за правилами господарського судочинства, є помилковим.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року в справі № 160/31179/24 задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року в справі № 160/31179/24 за позовом Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради до Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», про визнання протиправною та скасування постанови скасувати.
Направити справу № 160/31179/24 направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 05 лютого 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 05 лютого 2025 року.  
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов