ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 р. 	Справа № 520/26606/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Кононенко З.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2024, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., м. Харків, по справі № 520/26606/24
за позовом                ОСОБА_1  
до               Департаменту патрульної поліції                       
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому, просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції № 454 від 15.08.2024 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції; 
-  визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 05.09.2024 року № 1950 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції з 05.09.2024 року; 
- поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області з 06.09.2024 року; 
- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення (заробітну плата) за час вимушеного прогулу з 06.09.2024 по день поновлення на роботі; 
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній на час звільнення з посади інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області з 06.09.2024 року та стягнути з Департаменту патрульної поліції грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 06.09.2024 року в межах суми стягнення за один місяць.
В обґрунтування позову зазначив, що він є поліцейським патрульної поліції, має інші функціональні та посадові обов`язки, що унеможливлює брати участь у бойових діях до моменту переведення до іншого підрозділу. Жодних Наказів стосовно переведення, переміщення Управлінням патрульної поліції в Харківській області, а також Департаментом патрульної поліції не видавалось.   ОСОБА_1 . Наказом "Про відрядження працівників патрульної поліції" № 352 було фактично переведено до підрозділу особливого призначення з метою підготовки його як поліцейського цього підрозділу, що є прямим порушенням норм чинного законодавства. Оскільки станом на момент відрядження Наказ № 352 не був доведений ні усно, ні письмово, його зміст позивачу був невідомий. В матеріалах службового розслідування жодна особа, яка надавала пояснення не зазначає про доведення до відома будь-ким оскаржуваного Наказу "Про відрядження" № 352. 
Позивач також зауважив, що з матеріалів службового розслідування не вбачається порушення ОСОБА_1 службової дисципліни. Долучена до матеріалів службового  розслідування характеристика не відповідає дійсності. Усі рапорти наявні в матеріалах службового розслідування не містять дати їх написання та написані як по шаблону. Але всі рапорти та пояснення підтверджують, що особовий склад патрульної поліції було направлено не на навчання, а на бойове розпорядження шляхом переведення, тому усі зазначають про відмову у захисті батьківщини та незгоді із наказом. Також, комісією не вмотивовано підстав для застосування найсуворішого покарання до ОСОБА_1 за умови наявності пом`якшуючих обставин. З урахуванням викладеного, на думку позивача, спірні накази про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції та про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а позивач - поновленню на займаній на час звільнення посаді, з виплатою йому грошового забезпечення (заробітної плати) за час вимушеного прогулу. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального  та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що 27.06.2024 року ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність з`явитися до Управління патрульної поліції в Харківській області з речами (каска; бронежилет; із собою мати табельну зброю та необхідні для життя особисті речі). Після прибуття до Управління патрульної поліції в Харківські області близько 13:50 всіх осіб, які прибули було запрошено до тиру, де начальником Управління патрульної поліції Левченко В. повідомлено, що 43 службові особи їдуть до іншого міста у навчальний центр НГУ. Після уточнень куди саме та на який термін, він повідомив, що Ви їдете до м. Івано – Франківськ, приблизно на 1,5 – 2 місяці. Мета: навчання евакуації населення та отримання необхідних навиків для несення служби у м. Харкові, а саме виконання обов`язків поліцейського патрульної поліції. Після закінчення навчання всіх повернуть до місця несення служби для подальшого виконання покладених завдань.
Жодних Наказів на підставі яких ОСОБА_1 було направлено у відрядження ні усно, ні письмово не доводилось. Позивач неодноразово, а саме 26.06.2024, 28.06.2024 звертався до ОСОБА_2 (його усно було призначено головним у відрядженні) щодо ознайомлення з Наказом, проте останній повідомив про відсутність Наказу та його зміни у м. Києві.
У вечері 26.06.2024 ОСОБА_1 було направлено до Івано - Франківської області, фактично усне розпорядження начальника УПП виконав.
Після прибуття до с. Старий Лисець Івано - Франківської області на полігон Національної Гвардії України, позивача було розміщено у казармі.
Цього ж дня на території НГУ відбулось загальне шикування всіх поліцейських, які прибули з різних міст України, та третім заступником ДПП за позивним «ПОЛЯК» Недашківський (заступник 3 заступника ДПП), яким було повідомлено про те, що всі поліцейські приїхали як добровольці підрозділу особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». При цьому ОСОБА_1 є інспектором патрульної поліції, а не поліцейським підрозділу особливого призначення.
Також у загальний чат створений ОСОБА_3 було скинуто рапорт на переведення до підрозділу «ХИЖАК».
28.06.2024 року ОСОБА_1 зателефонував своєму командиру ОСОБА_4 щодо дійсної мети відрядження, останній повідомив, що йому нічого не відомо, і він запитає у керівництва. Відповіді ОСОБА_1 не отримав. Зазначене було повідомлено ОСОБА_5 при його допиті як свідка.
З метою з`ясування куди саме ОСОБА_1 було направлено, кому він підпорядковується та які задачі стоять, ним було вжито наступні дії.
ОСОБА_1 01.07.2024 року подано рапорт, в якому останні просить: 1) надати для ознайомлення Наказ «Про відрядження поліцейських УПП в Харківській області до Івано - Франківської області; 2) скасувати Наказ про відрядження, як протиправний та такий, що суперечить положенням закону; 3) повернути із незаконного відрядження до місця несення служби.
Зі змісту рапорту вбачається, що ОСОБА_1 зазначає, що він не ознайомлений із наказом про відрядження, не може виконувати те з чим не обізнаний (а саме мету наказу, покладені на нього завдання, строк його виконання), також зазначає, що заяви про вступ до підрозділу особливого призначення не писав, якщо в наказі зазначено про виконання функцій та задач передбачених для підрозділу особливого призначення, то скасувати його оскільки він не є поліцейським поліції особливого призначення, а є поліцейським патрульної поліції.
Рапорт надісланий і до Департаменту патрульної поліції і до УПП в Харківській області, електронною поштою з ЕЦП а також поштовим відправленням, докази додані до справи.
Лікарем ВЧ 01.07.2024 року ОСОБА_1 було направлено до військового госпіталю, через стан здоров`я, де лікарем було видано ряд направлень з 01.07.-03.07 включно з метою з`ясування можливості виконання фізичних навантажень. 02.07.2024 року начальник Управління патрульної поліції в Харківській області Левченка Є. подав до Департаменту патрульної поліції рапорт про припинення його відрядження та повернення до місця несення служби (без зазначення причин такого припинення та повернення).
На підставі вище зазначеного рапорту було винесено Наказ № 364 від 02.07.2024 року яким Департамент патрульної поліції, припинив відрядження на навчання до Національного центру Національної Гвардії України ОСОБА_1 та наголосив на поверненні до основного місця несення служби. Без зазначення причин повернення.
Однак фактично рапорт ОСОБА_1 розглянутий не був, будь-якої відповіді по змісту рапорту та його доводам надано не було.
Якщо відрядження припинено на підставі наказу ДПП № 364 від 02.07.2024 про припинення відрядження, оскільки начальник УПП в Харківській області Левченка Віктор подав відповідний рапорт, то що саме ОСОБА_1 порушив.
Крім того, ОСОБА_1 не було ознайомлено з наказом «Про відрядження» № 352 ні усно ні письмово, яким чином він міг його обговорювати, за умови необізнаності із його змістом. 
В матеріалах службового розслідування відсутні докази наявності розпорядку дня у ВЧ або затвердженого графіку навчання. Міститься лише допис про порушення графіку, але самого графіку не має.
01.07.2024 року ОСОБА_1 брав участь у навчанні. Якщо б особа не прибула на навчання або була відсутня, одразу б повідомили керівництво та зафіксували факт відсутності. Без дозволу покинути ВЧ не можна, там є пропускний пункт і без вказівки керівництва не можна ні зайти не вийти.
Після вправ позивач погано себе почував, лікарем ВЧ ОСОБА_1 було направлено до госпіталю через болі у серці та наявність ішемічної хвороби (тиск) на підставі направлення від 01.07.2024 року виданого військовою частиною. Хріпунов 01.07.2024 по 03.07.2024 включно проходив медичний огляд у Івано-Франківському в поліклініці МВС через ряд виданих лікарем направлень, оскільки стабілізувати стан не могли.
Таким чином ОСОБА_1 не міг робити вправи чи ще щось за наявності поважних причин, які полягали в тому, що у лікаря ВЧ виникли сумніви в стані здоров`я ОСОБА_1 та саме лікарем ВЧ було направлено позивача до госпіталю, де лікарі почали обстеження і фактично після цього вони мали б дати довідку про можливість виконувати фізичні навантаження. Вважати, що ОСОБА_1 ухилився від виконання завдань не має.
Зазначеному відповідач у службовому розслідуванні відповіді не надав, послався лише на те, що ОСОБА_1 пройшов ВЛК та є придатним. 
Апелянт просив звернути увагу, що дійсно ОСОБА_1 пройшов ВЛК в якому зафіксовано проблеми із серцем та судинами головного мозку та зазначено, що придатний до ІІ групи (тобто тилові війська). Проблеми зі здоров`ям у позивача виникли після отриманих при несенні служби травм, а саме у березні 2022 року при несенні служби ОСОБА_1 потрапив під авіаудар біля Харківської міської ради та був під завалами плит. Отримав травму коліна та контузію. Зазначене зафіксовано в документах госпіталю. Через те, що на той час були хлопці які більш постраждали, позивач повернувся до виконання службових обов`язків. В подальшому у позивача виявили проблеми із судинами головного мозку та судинами серця. ОСОБА_1 отримав у травні 2022 року Нагороду від Президента України «Захисник вітчизни» за поданням Міністра внутрішніх справ ОСОБА_6 . Має відзнаку отриману у 2023 році «10 років сумлінної служби».
При застосуванні до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення комісією зазначено про наявність винагород, та відсутності притягнень до дисциплінарної відповідальності, що на їх думку є пом`якшуючою обставиною, проте вони її не застосовують. При цьому комісія не застосовує пом`якшуючи обставини, без зазначення причин. Не зазначено чому саме застосоване найсуворіше стягнення у вигляді звільнення.
Також апелянт звернув увагу на те, що всі рапорти та пояснення наявні в матеріалах службового розслідування не містять дати їх написання. А також всі вони починаються і закінчуються однаково, як написані по шаблону.
Але всі рапорти та пояснення підтверджують, що особовий склад патрульної поліції було направлено не на навчання, а на бойове розпорядження шляхом переведення, тому усі зазначають про відмову у захисті батьківщини та незгоді із наказом. 
Крім того апелянт зазначив, що ОСОБА_1 не від чого не відмовлявся, був присутній на всіх шикуваннях та зборах, був при розмові його УПП з відділом моніторингу м. Києва. Після цієї розмови ОСОБА_1 написав рапорт від 01.07.2024 року щодо ознайомлення з наказом № 352 та у разі переведення чи переміщення його до бойового підрозділу просив скасувати. Будь-яких доказів відмови чи обговорення наказу (з яким не ознайомлено) відповідачем не надано.
Сам по собі рапорт не може бути належним та допустимим доказом допущення правопорушення за умови наявності доказів на спростування цього. 
Зауважує, що жодних дій підриваючих авторитет держави або звання поліцейського ОСОБА_1 не вчиняв, доказів які б свідчили, що дійсно ОСОБА_1 відмовився виконувати наказ або його обговорював матеріали справи не містять.
Фактично відповідачем сформовано висновок про порушення на підставі лише домислів та свідчень осіб, які позивача навіть не знають, і яким чином ідентифікували не відомо. Також невраховано бездоганну репутацію на службі та наявність пом`якшуючих обставин при обранні покарання. Ряд заслуг перед Батьківщиною.
Щодо допущених суддею порушень норм діючого процесуального законодавства та прав позивача та всебічний розгляд справи зауважив, що Суддею ОСОБА_7 не було розглянуто клопотання позивача 1) про долучення доказів по справі, а саме диск звукозапису на якому міститься запис судового засідання в якому були допитані в якості свідків особи, які писали рапорти та зазначали про доведення наказу № 352, а саме ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 , ці свідки допитані у іншій справі за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним бездіяльності та дій, визнання протиправним наказу та інше, а також письмові пояснення з приводу допитаних свідків, лист від Благодійного Фонду «Нескорений Харків».
Також позивач подав клопотання про те, що будуть подані докази які на момент подання клопотання були вже направленні адвокату поштою (відповідь на запит). Зазначені клопотання судом не розглянуті, в рішенні відносно них нічого не зазначено, тому фактично суд їх проігнорував, що є грубим порушенням прав позивача.
Апелянт також зазначив, що суддя постановлячи рішення про відмову у задоволенні позову, взагалі не прочитав що ним в рішенні написано або не він його писав, оскільки на 11 сторінки цілий абзац присвячений якимось людям ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Відзив на апеляційну скаргу було отримано судом - 31.01.2025 поза межами встановленого судом процесуального строку. Оскільки суб`єктом владних повноважень не було подано клопотання про продовження установленого судом процесуального строку відповідно до ч. 2           ст. 121 КАС України, а суд згідно із чинним процесуальним законом не наділений повноваженнями на прийняття рішення про продовження процесуального строку за власною ініціативою, то даний процесуальний документ слід кваліфікувати у якості неподаного. Разом із тим, з огляду на приписи ч. 2 ст. 19 Конституції України та норми КАС України означений процесуальний документ не підлягає виключенню із матеріалів справи та поверненню відповідачеві у зв`язку із відсутністю такого порядку вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень судом. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними  у справі матеріалами. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач проходив публічну службу у якості поліцейського на штатній посаді в організаційній структурі Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області); 18.03.2024 був ознайомлений із посадовою інструкцією (т. 2 а.с. 80-81); 27.05.2024 згідно з довідкою Військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Харківській області» від 27.05.2024 № 1220 визнаний придатним до військової служби (т. 2 а.с. 78).
Згідно з наказом Департаменту патрульної поліції від 26.06.2024 № 352 ОСОБА_1 був відряджений на навчання до Навчального центру Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; далі за текстом – Місце навчання) на строк 28.06.2024 - 29.08.2024.
За викладеними в позові доводами і визнаними у відзиві на позов обставинами, ОСОБА_1 прибув до Місця навчання.
01.07.2024 позивач склав на ім`я начальника Департаменту патрульної поліції особистий письмовий рапорт з приводу повернення з незаконного відрядження (т. 2 а.с. 116-117).
Згідно з листом ДУ «ТМО МВС України по Івано-Франківській області» від 29.07.2024         № 33/29-1009 заявник 02.07.2024 та 03.07.2024 звертався за медичною допомогою, але не отримував медичних документів про непридатність поточного стану здоров`я до виконання функцій найманого працівника – публічного службовця (т. 2 а.с. 86-87).
Згідно з рапортом заступника командира батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області від 04.07.2024 ОСОБА_2 ,   ОСОБА_1 під час знаходження у відрядженні відмовився від виконання наказів, службових обов`язків, подальшого проходження навчання, участі у відсічі збройної агресії з боку країни – агресора. 
Згідно з доповідною запискою заступника начальника управління – начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції Ярослава Диняк від 04.07.2024 позивач під час знаходження у відрядженні відмовився від виконання наказів, службових обов`язків, подальшого проходження навчання, участі у відсічі збройної агресії з боку країни – агресора (т. 1 а.с. 205-207).
Згідно з наказом Департаменту патрульної поліції від 04.07.2024 № 1384 за вказаною подією було призначено службове розслідування, а позивача було відсторонено від виконання службових обов`язків (т. 1 а.с. 208-210).
ОСОБА_1 був обізнаний із призначенням та проведенням означеного службового розслідування, складав пояснення, подавав клопотання та документи.
У ході службового розслідування відносно ОСОБА_1 була складена службова характеристика непозитивного змісту (т. 2 а.с. 79).
Результати проведеного службового розслідування були оформлені висновком від 02.08.2024 (далі за текстом – Висновок).
За викладеними у Висновку твердженнями суб`єкта владних повноважень - тимчасового державного органу в особі Дисциплінарної комісії ОСОБА_1 було вчинено дисциплінарний проступок, що виразився в порушенні вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18,        п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 1 ст. 64 Закону України від 02.07.2015р. № 508-VIII "Про Національну поліцію", п.п.1, 4, 6, 8 та 13 ч. 3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 4 розділу ІІІ Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України (затверджена наказом МВС України від 02.08.2017 № 672), п.п.1.2 Розділу І, п.п. 1, 10, 13 п. 3.1 Розділу ІІІ посадової інструкції (затверджена наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 № 5217), що заслуговує на застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції (т. 1 а.с. 14-92).
15.08.2024 із посиланням на Висновок начальником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було прийнято наказ від 15.08.2024 № 454, п. 2 якого до позивача з викладених у Висновку мотивів було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції (т.1 а.с.121-122).
05.09.2024р. на реалізацію п. 2 наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 15.08.2024р. № 454 начальником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було прийнято наказ від 05.09.2024 №1950 о/с, яким на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України від 02.07.2015 № 508-VIII "Про Національну поліцію" ОСОБА_1 було звільнено із служби в поліції (т.1 а.с.123).
Стверджуючи про невідповідність закону управлінського волевиявлення суб`єкта владних повноважень з приводу видання наказу про відрядження, призначення службового розслідування,  видання наказу про накладення дисциплінарного покарання та прийняття наказу про звільнення із служби в поліції, позивач звернувся з даним позовом до суду.   
Суд першої інстанції, залишаючи без задоволення позовні вимоги, виходив того, що у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень забезпечив дотримання положень ч. 2          ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України, позаяк обставини спірних правовідносин з`ясував із достатньою повнотою, належну норму права визначив вірно, помилок у тлумаченні змісту цієї норми права не припустився, видав наказ Департаменту патрульної поліції від 26.06.2024 р. № 352 у межах власної управлінської компетенції та з метою покращення якості професійних навичок особового складу терорганів Національної поліції України, а за невиконання вимог наказу Департаменту патрульної поліції від 26.06.2024 р. № 352 вчинив юридично умотивовані та документально обґрунтовані управлінські волевиявлення з приводу застосування дисциплінарного покарання у вигляді звільнення із служби в поліції та з приводу припинення публічної служби в поліції у зв`язку із реалізацією застосованого дисциплінарного покарання.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені в апеляційній скарзі, з урахуванням додаткових письмових пояснень, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування його державних символів є обов`язком громадян України.
Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до якого Міністерство внутрішніх справ України, зокрема, в особі Національної поліції України, яка є структурним підрозділом, зобов`язано запровадити та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указом Президента України від 06.05.2024 за № 271/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, який станом на час розгляду триває.
Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 за                     № 580-VІІІ (далі також – Закон № 580-VIII) встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
За визначенням, наведеним у статті 3 Закону № 580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону № 580-VІІІ поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
За приписами частини 2 статті 8 Закону № 580-УІІІ поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази.
Частиною 4 статті 8 Закону № 580-VIII визначено, що під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Згідно з частиною 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Статтею 18 Закону № 580-VІІІ визначено основні обов`язки поліцейського, зокрема, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до пункту 24 частини 1 статті 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань: бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.
Згідно з частиною 2 статті 24 Закону № 580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Частинами 1-3 статті 4 Дисциплінарного статуту визначено, що наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення. Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень. Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.
За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.
Виконання поліцейським злочинного або явно незаконного наказу, а також невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.
За висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 21.09.2022 у справі                          № 260/1739/20 виконанню підлягає наказ, який має бути доведеним до відома підлеглого.
Відповідно до розділу 1 до Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого Наказом Національної поліції України від 06.11.2015 за № 73 (у редакції наказу Національної поліції України від 17.05.2024 за № 540) Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції.
ДПП складається зі структурних підрозділів апарату ДПП, його територіальних (відокремлених) підрозділів та інших підрозділів патрульної поліції (пункт 4).
ДПП організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення (пункт 5).
Пунктом 42 Розділу III визначено, до функцій ДПП належить учать у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійснені заходів правового режиму воєнного стану у разу його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, у разі виникнення загрози суверенітету України та її територіальної цілісності.
Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції відповідно до Положення про УПП в Харківській області ДПП, затвердженого Наказом ДПП від 07.11.2015 за № 1/5 (в редакції Наказу ДПП від 18.08.2022 за № 1130), є територіальним (відокремленим підрозділом ДПП) та згідно із законодавством реалізовує свої повноваження на території Харківської області.
Відповідно до Розділу І зазначеного Положення, УПП в Харківській області ДПП у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також іншими нормативно-правовими актами, у тому числі нормативно-правовими актами МВС. Положенням про Департамент патрульної поліції та цим Положенням (пункт 3).
Управління забезпечує виконання завдань і функцій патрульної поліції на території обслуговування та на територіях, визначених окремими організаційно-розпорядчими актами Національної поліції України та/або Департаменту патрульної поліції (пункт 4).
Як свідчать матеріали справи, на початку червня 2024 року УПП в Харківській області ДПП сформовано черговість направлення особового складу на відповідну підготовку. 
26.06.2024 Департаментом патрульної поліції було видано наказ №352 «Про відрядження працівників Департаменту патрульної поліції» (далі – Наказ № 352). Відповідно до пункту 1 Наказу ДПП № 352 від 26.06.2024 УПП в Харківській області ДПП необхідно забезпечити відрядження на навчання до Навчального центру Національної гвардії України (Івано-Франківська область, село Старий Лисець, ВЧ НОМЕР_1 ) з 28 червня до 29 серпня 2024 року поліцейських згідно з додатком 1 до наказу.
Відповідно до додатку 1 до наказу № 352 ОСОБА_1 перебував у списку відряджених осіб.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 прибув на Місце навчання. 
Подальший розвиток подій відбувся після прибуття позивача до с. Старий Лисець Івано-Франківської області, ВЧ НОМЕР_1 , де, як вказує позивач, на шикуванні 28.06.2024 йому на іншим працівникам поліції командир полку " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_13 повідомив, що вони є добровольцями та потрапили до бойової бригади "ХИЖАК" ДПП, їх будуть готувати як піхотинців для виконання бойових завдань на першій лінії оборони.
До керівництва УПП в Харківській області ДПП надійшов рапорт капітана поліції ОСОБА_2 , заступника командира батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП, зареєстрований в УПП в Харківській області ДПП від 04.07.2024 № 6679еп, зі змістом про те, що перебуваючи у відрядженні під час проходження навчання в Навчальному центрі Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) працівники поліції УПП в Харківській області ДПП, серед яких є лейтенант поліції ОСОБА_1 відмовились професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва віддані (видані) в межах наданих їм повноважень, а також від подальшого проходження навчання в Навчальному центрі Національної гвардії України (Івано-Франківська область, село Старий Лисець, ВЧ НОМЕР_1 ).
За фактом можливого невиконання наказу керівництва ДПП працівниками УПП в Харківській області ДПП заступником начальника управління начальником УПП в Харківській області ДПП Диняком Я. складена відповідна доповідна з пропозицією призначити відповідне службове розслідування та відсторонити від виконання службових обов`язків поліцейських стосовно яких буде проводитися службове розслідування на час його проведення. Зазначена доповідна записка за вихідним № 7641/41/14/02-2024 від 04.07.2024 направлена до ДПП.
04.07.2024 начальником ДПП видано наказ ДПП № 1384 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків».
Колегія суддів звертає увагу на те, що правомірність Наказу № 352 «Про відрядження працівників Департаменту патрульної поліції» в частині недоведення його до відома ОСОБА_1 та в частині направлення позивача у відрядження та Наказу № 1384 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» в частині призначення відносно позивача службового розслідування була предметом судового розгляду. 
Так, з Єдиного Державного реєстру судових рішень судом встановлено, що в провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебувала справа № 520/19376/24 за позовом ОСОБА_1 до ДПП, Управління ПП в Харківській області ДПП, в якому позивач просив суд: 
- визнати протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції щодо недоведення Наказу «Про відрядження працівників Департаменту патрульної поліції» № 352 від 26.06.2024 до відома ОСОБА_1 ні усно ні письмово;
- визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо направлення ОСОБА_1 у відрядження на підставі Наказу «Про відрядження працівників Департаменту патрульної поліції» № 352 від 26.06.2024 без ознайомлення з наказом ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати Наказ Департаменту патрульної поліції «Про відрядження» від 26.06.2024 № 352 в частині направлення ОСОБА_1 у відрядження;
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 04.07.2024 № 1384 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків в частині ОСОБА_1 ;
- стягнути з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір;
- стягнути з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у повному обсязі.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2024, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2025 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.
Рішення набрало законної сили.
Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили з того, що порушення з боку відповідачів в частині направлення, реєстрації та доведення Наказу № 352 до поліцейських УПП в Харківській області відсутні. Оскаржуваний наказ від 26.06.2024 № 352 «Про відрядження працівників Департаменту патрульної поліції» був виданий у межах повноважень керівника ДПП та з дотриманням вимог законодавства, направлений до УПП в Харківській області, де оголошений та доведений до відома позивача ОСОБА_1 , після чого останній відбув на його виконання у відрядження.
Надаючи оцінку спірному Наказу № 1384 від 04.07.2024 в оскаржуваній частині, суди зазначили, що у відповідачів були наявні визначені законом підстави та повноваження для ініціювання проведення службового розслідування відносно позивача.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Враховуючи, що вищевказані рішення мають преюдиційне значення для вирішення справи                       № 520/26606/24, колегія суддів не надає оцінку доводам апелянта щодо правомірності Наказу           № 352 «Про відрядження працівників Департаменту патрульної поліції» в частині недоведення його до відома ОСОБА_1 та в частині направлення позивача у відрядження та Наказу № 1384 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» в частині призначення відносно позивача службового розслідування.  
В межах спірних правовідносин предметом спору є оскарження наказів Департамента патрульної поліції № 454 від 15.08.2024 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції та № 1950 о/с від 05.09.2024 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції з 05.09.2024 року.
Надаючи оцінку вказаним наказам, колегія суддів зазначає наступне.  
Так, підставою для прийняття Наказу ДПП № 454 від 15.08.2024 "Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень", яким до   ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції, слугував висновок службового розслідування про вчинення ОСОБА_1  дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18,  п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 1 ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію", п.п. 1, 4, 6, 8 та 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, п. 4 розділу ІІІ Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженою наказом МВС України від 02.08.2017р. № 672, п.п. 1.2 Розділу І, п.п. 1, 10, 13 п. 3.1 розділу ІІІ посадової інструкції інспектора УПП у Харківській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 № 5217. 
На підставі Наказу ДПП № 454 від 15.08.2024 Начальником ДПП було прийнято Наказ             № 1950/ос від 05.09.2024 яким, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції.
Зазначаючи про протиправність наказів № 454 та № 1950 о/с, позивач, окрім іншого, зауважив, що з матеріалів службового розслідування не вбачається порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, службове розслідування проведено неповно, необ`єктивно, без урахування усіх важливих обставин, що могли б вплинути на формування іншого висновку за результатами  проведеного службового розслідування.
Перевіряючи такі доводи позивача, суд апеляційної інстанції зважає на наступне.  
Частиною 1 статті 59 Закону № 580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.
Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.
Статтею 64 Закону № 580-VIII визначена Присяга працівника поліції. Так, відповідно до вказаної норми особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Відповідно до частин 1 та 2 статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ (надалі - Дисциплінарний статут) визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
У відповідності до частини 2 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їх повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейські виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижуючи честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватись правил внутрішнього розпорядку.
Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з частиною  1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Приписами статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до положень статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до частини 7 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Згідно з частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
У відповідності до пункту 3 статті 22 Дисциплінарного статуту щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Перелічені у статті 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.
Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.
Відповідно до частини 10 статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Так, Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807.
Пунктом 1 розділу 2 Порядку №893 передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до пункту 1 розділу 5 Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Приписами пунктів 2 та 3 розділу 4 Порядку №893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.
Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Згідно з пунктом 4 розділу V Порядку № 893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
На підставі пункту 1 Розділу VI Порядку № 893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення
Відповідно до пункту 4 розділу 6 Порядку № 893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.
Положеннями ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Згідно із частиною 12 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
Як убачається з матеріалів справи, призначення службового розслідування Наказом № 1384 від 04.07.2024 здійснене відповідачем з огляду на рапорт заступника командира батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області від 04.07.2024 та доповідну записку заступника начальника управління – начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції від 04.07.2024 за обставинами невиконання позивачем Наказу ДПП від 26.06.2024 за № 352 «Про відрядження працівників Департаменту патрульної поліції», підстав для визнання яких протиправними, в оскаржуваній частині, судом не встановлено.
Наказ ДПП № 352 від 26.06.2024 «Про відрядження працівників Департаменту патрульної поліції», яким позивача разом з іншими поліцейськими було направлено у відрядження на навчання до Навчального центру Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , ВЧ НОМЕР_1 ) з 28 червня по 29 серпня 2024,  станом на теперішній час є діючим, в судовому порядку не скасований. Отже, ОСОБА_1 був зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати або за відсутності можливості виконати наказ негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.
З матеріалів службового розслідування, судом встановлено, що під час проведення службового розслідування з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування вищевикладених обставин та реалізації прав поліцейського ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення. 
10.07.2024 опитаний ОСОБА_1 пояснив, що 27.06.2024 капітаном поліції ОСОБА_14 йому було повідомлено про необхідність з`явитись о 20.45 до УПП в Харківській області ДПП, з собою мати бронежилет, табельну зброю та необхідні особисті речі. Після прибуття в УПП в Харківській області ДПП стало відомо, що службові особи їдуть до іншого міста. Позивачу був вручений лист про відрядження, який містив лише прізвище, ім`я, по батькові написані олівцем. Він отримав зброю, а саме: АКСУ-74 та Форт-17. Облікова картка на зброю не містила ні дати виїзду, ні дати наказу про відрядження. Опитуваний зазначив, що керівництвом УПП в Харківській області ДПП шикування особового складу та інструктажі не проводились. Наказу про відрядження не було оголошено, для ознайомлення наказ не надавався. На усне звернення щодо ознайомлення з наказом, капітан поліції ОСОБА_15 , який був призначений головним, повідомив про його відсутність та опрацювання його в ДПП.  Після отримання зброї та листа відрядження ОСОБА_1 з іншими працівниками поліції сіли у службовий транспортний засіб, через певний час капітан поліції ОСОБА_15 попрохав всіх вийти з транспортного засобу, останнім було проведено перекличку, після чого прийшов капітан поліції ОСОБА_16 та побажав гарної дороги та зазначив, що опитаний та інші працівники УПП в Харківській області ДПП "Козаки". Позивач стверджував, що жодним чином у визначений законом спосіб не було доведено зміст наказу про відрядження, не роз`яснена суть відрядження, місце відрядження та підпорядкування. На всі усні вимоги щодо надання роз`яснень, ні керівництво, ні особа яка була призначена головним, а саме капітан поліції ОСОБА_15 , не відповідали.
28.06.2024 ОСОБА_1 прибув до міста Івано-Франківськ, де йому стало відомо, що він, як доброволець потрапив до бойової бригади «Хижак» ДПП і його будуть готувати піхотинцем, для подальшого виконання бойових завдань на першій лінії оборони. Підполковник поліції з позивним «Поляк», також зазначив, прибувшим, що всі нестимуть службу разом з окремою штурмовою бригадою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також те, що після навчання відряджені додому не їдуть, термін перебування у відрядженні невідомий. Позивач зазначив, що згоди на направлення чи на переведення до бойового батальйону він не надавав. З метою захисту своїх порушених прав та з`ясування підстав направлення у відрядження в інше місто, ним було написано рапорт про надання наказу про відрядження, скасування наказу про відрядження, без зазначення дати наказу та його номеру, оскільки це йому невідомо, та з проханням повернути позивача до місця несення служби. Вказаний рапорт направлено на адресу ДПП та адресу УПП в Харківській області ДПП, засобами електронної комунікації, а саме: на електронну пошту. Також, адвокатом ОСОБА_1 - Чумаковим О., було направлено адвокатські запити щодо отримання витягу з вказаного наказу та отримання іншої інформації про відрядження.
Щодо порушення службової дисципліни позивач вказав, що 01.07.2024 він звернувся до медичного пункту у військовій частині Навчального центу, та в цей день отримав направлення до медичної установи. Так, з 01.07.2024 по 03.07.2024 проходив медичний огляд в Івано-Франківській поліклініці Міністерства внутрішніх справ України. Тому порушень службової дисципліни, на його думку ним не допущено.
Під час службового розслідування було опитано керівний склад УПП в Харківській області ДПП.
Так, опитаний заступник командира батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП капітан поліції ОСОБА_2 пояснив, що 27.06.2024 перед виїздом до місця несення служби у місто Івано-Франківськ, згідно наказу було проведено два інструктажі з особовим складом. Також, по прибуттю до Навчального центру працівникам УПП в Харківській області ДПП проведено інструктаж працівниками вказаного навчального центру. З особовим складом працівниками Навчального центру проводяться як теоретичні так і практичні заняття кожного дня, капітан поліції ОСОБА_15 також приймав участь у таких заняттях. Опитуваний зауважив, що мали місце випадки, коли працівники УПП в Харківській області ДПП не відвідували заняття з невідомих опитаному причин, а саме: старший лейтенант поліції ОСОБА_17 , лейтенант поліції ОСОБА_18 , капрал поліції ОСОБА_19 та капітан поліції ОСОБА_20 . Капітан поліції ОСОБА_15 також зауважив, що одразу після шикування у Навчальному центрі, вищезазначені працівники УПП в Харківській області ДПП відмовились від виконання наказу ДПП від 26.06.2024 № 352 «Про відрядження працівників ДПП», та почали вимагати повернути їх до міста Харкова для подальшого несення служби.
Опитаний в ході службового розслідування начальник УПП в Харківській області ДПП майор поліції ОСОБА_21 пояснив, що 27.06.2024 о 14.00 та о 14.45 на території УПП в Харківській області ДПП ним сумісно із майором поліції ОСОБА_22 та командирами батальйонів УПП в Харківській області ДПП проведено шикування та інструктаж особового складу, який відряджався до Навчального центру.
Опитаний в ході службового розслідування т.в.о. заступника начальника управління - начальник ВЧС УПП в Харківській області ДПП майор поліції ОСОБА_23 пояснив, що 27.06.2024 о 14.00, о 14.45 та о 21.45 на території УПП в Харківській області ДПП опитаним проведено шикування та інструктаж особового складу, який відряджався до Навчального центру. Як йому відомо, з 01.07.2024 у Навчальному центрі щоденно проводились теоретичні та практичні заняття з особовим складом. В телефонному режимі йому неодноразово повідомлялось капітаном поліції ОСОБА_24 про те, що вісім працівників УПП в Харківській області ДПП, а саме: старший лейтенант поліції ОСОБА_17 , рядовий поліції ОСОБА_25 , капрал поліції ОСОБА_26 , лейтенант поліції ОСОБА_18 , старший лейтенант поліції ОСОБА_27 , старший лейтенант поліції Сябро Д., капрал поліції ОСОБА_19 та капітан поліції ОСОБА_28 , ухилялись від участі в зазначених навчаннях.
Опитаний в ході службового розслідування командир батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП підполковник поліції ОСОБА_29 пояснив, що на теперішній час перебуває на посаді командира батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП. Після наради із керівництвом з приводу створення «Стрілецького батальйону», заступник командира батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітан поліції ОСОБА_30 , особисто зателефонував кожному командиру роти або особі, яка його замінює та поставив завдання виділити по три особи з кожної роти для відрядження до Навчального центру.  Принцип відбору осіб до відрядження в кожній роті визначав безпосередньо керівник роти. Так, капітан поліції ОСОБА_31 визначив старшого лейтенанта поліції ОСОБА_32 , лейтенанта поліції ОСОБА_33 та старшого сержанта ОСОБА_34 .  Зі слів опитаного, капітан поліції ОСОБА_31 повідомив, що вищезазначені особи не задоволені, що саме їх відібрали у відрядження в першу ротацію. Однак, як пояснив підполковник поліції ОСОБА_35 особисто до нього жоден із указаних працівників не звертався. Також, останньому стало відомо від капітана поліції ОСОБА_31 , що дані особи виказували наміри саботувати дане відрядження, окрім старшого сержанта поліції ОСОБА_34 .
Під час зустрічі із керівництвом УПП в Харківській області ДПП 27.06.2024 вищезазначені особи з батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП прибули на інструктаж, де обговорювались службові питання з приводу відрядження. Жоден поліцейський під час наради не виказав думки щодо відсутності наміру їхати до Навчального центру. Всі вищезазначені особи прибули на вечірнє шикування для отримання зброї у відрядження. Наступного дня після шикування особи, які були відкомандировані у відрядження, а саме: старший лейтенант поліції ОСОБА_17 , лейтенант поліції ОСОБА_18 та старший лейтенант поліції ОСОБА_36 (відряджений до ВАП УПП в Харківській області ДПП більше одного календарного року) виявили бажання не проходити навчання, вважаючи, що їх ввели в оману та виявили намір залишити тренувальний полігон Навчального центру. З цього приводу останньому телефонував лейтенант поліції ОСОБА_37 .
Опитаний в ході службового розслідування командир роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітан поліції ОСОБА_38 пояснив, що в період часу з 01.06.2024 по 10.06.2024 перебував у відпустці. В цей час, його повноваження виконував капітан поліції ОСОБА_39 , заступник командира роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП. ОСОБА_40 стало відомо зі службового чату, що планується відрядження та необхідно відправити по три працівники з особового складу. Капітан поліції ОСОБА_41 зазначив, що йому зателефонував капітан поліції ОСОБА_31 та запропонував кандидатури працівників, які направляться у відрядження, а саме: лейтенант поліції ОСОБА_18 та старший лейтенант поліції ОСОБА_17 , мотивуючи вибір тим, що вказані працівники УПП в Харківській області ДПП ухиляються від виконання службових обов`язків та порушують службову дисципліну. ОСОБА_38 також вказав, що із прикладів порушень було те, що лейтенант поліції ОСОБА_18 перебував без захисних елементів на пронежелеті під час проведення шикування капітаном поліції ОСОБА_42 . 
Після обговорення цих подій, капітан поліції ОСОБА_31 взяв на себе відповідальність повідомити в службовий чат роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП про те, що першими у відрядження направляться: лейтенант поліції ОСОБА_18 , старший лейтенант поліції ОСОБА_17 та старший сержант поліції ОСОБА_43 27.06.2024 о 09.45 ОСОБА_14 була доведена інформація в особисті повідомлення месенджеру «TELEGRAM» вищевказаним працівникам про необхідність прибути о 14.45 за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщення тиру, для перебування на інструктажі перед виїздом в Навчальний центр. 
Опитаний зазначив, що лейтенант поліції ОСОБА_18 та старший лейтенант поліції ОСОБА_17 повідомили, що встигають прибути за вищевказаною адресою, після чого капітану поліції ОСОБА_44 стало відомо, що вказані працівники УПП в Харківській області ДПП були присутні на зазначеному інструктажі. 27.06.2024 особовий склад УПП в Харківській області ДПП направлявся у відрядження. ОСОБА_45 пояснив, що йому стало відомо, що лейтенант поліції ОСОБА_18 та старший лейтенант поліції ОСОБА_17 отримали вогнепальну зброю о 22.00 та направилися у відрядження в місто Івано-Франківськ. Капітан поліції ОСОБА_41 зазначив, що йому стало відомо від лейтенанта поліції ОСОБА_33 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_32 , що останні перед виїздом до Навчального центру придбали речі для поїздки та готові направитись у відрядження. ОСОБА_45 також зауважив, що після того, як лейтенант поліції ОСОБА_18 та старший лейтенант поліції ОСОБА_17 прибули до Навчального центру в місто Івано-Франківськ, у службовому чаті, а потім і в особисті повідомлення, лейтенант поліції ОСОБА_18 повідомив, що їх «надурили крепко» та йому необхідно щось з цим вирішувати.
Також, в ході службового розслідування було отримано пояснення заступника командира роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_46 , який пояснив, що 05.06.2024 керівному складу батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП була надана вказівка щодо виділення по три особи, призовного віку та не жіночої статі з кожної роти для відрядження до «Зведеного загону». Під час поставленого питання опитаним особовому складу щодо виявлення бажання поїхати в указане відрядження - бажаючих не виявилось. Разом з тим, опитаний зазначає, що порадившись із капітаном поліції ОСОБА_14 було прийнято рішення відкомандирувати старшого лейтенанта поліції ОСОБА_32 (вік 40 років) та лейтенанта поліції ОСОБА_33 (колишній працівник поліції особливого призначення), та ще одного працівника з роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП.
Капітан поліції ОСОБА_31 вказав, що 27.06.2024 зранку працівників УПП в Харківській області ДПП, які виїжджали у відрядження зібрало керівництво УПП в Харківській області ДПП, якими було проведено інструктаж. Разом з тим ОСОБА_31 зазначив, що одразу, як указаним працівникам стало відомо про те, що саме вони їдуть у відрядження, відносно опитаного (та як йому відомо) керівництва УПП в Харківській області ДПП та ДПП почали надходити скарги від дружини лейтенанта поліції ОСОБА_33 , яка як відомо капітану поліції ОСОБА_47 працює помічницею судді.
Крім того опитаний повідомив, що жоден із указаних працівників не повідомляв його щодо неможливості виконувати наказ ДПП від 26.06.2024 № 352 «Про відрядження працівників ДПП», та про причини такого невиконання. Капітан поліції ОСОБА_31 звернув увагу на те, що старший лейтенант поліції ОСОБА_17 та лейтенант поліції ОСОБА_18 на теперішній час підбурюють інших працівників УПП в Харківській області ДПП не направлятись у відрядження.
Вказане спростовує твердження ОСОБА_1 про те, що йому не доводився зміст наказу ДПП від 26.06.2024 № 352.
В апеляційній скарзі, окрім іншого, ОСОБА_1 зазначив, що його відсутність на заняттях з 01.07.2024 по 03.07.2024 обумовлена тим, що після вправ йому стало погано, лікарем військової частини 01.07.2024 його було направлено до госпіталю          через біль у серці та наявність ішемічної хвороби (тиск). В період з 01.07.2024 по 03.07.2024 він проходив медичний огляд у м. Івано-Франківськ в поліклініці МВС через ряд виданих лікарем направлень. Отже, він не міг відвідувати заняття за станом здоров`я. ОСОБА_1 вважає, що підстави вважати, що він ухилявся від виконання завдань, відсутні.
Зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що 10.07.2024 № 7947/41/14/02-2024 листом УПП в Харківській області ДПП здійснено запит до ДУ “ТМО по Івано-Франківській області” з метою отримання інформації щодо звернень та направлень старшого лейтенанта поліції ОСОБА_32 , рядового поліції ОСОБА_48 , капрала поліції ОСОБА_49 , лейтенанта поліції ОСОБА_33 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_50 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_51 , капрала поліції ОСОБА_52 та капітана поліції ОСОБА_53 
30.07.2024 № 7604 надійшла відповідь із зазначеної установи, що згідно облікової медичної документації: “Інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП, лейтенант поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за медичною допомогою до вказаної установи звертався 02.07.2024 о 12.41 до лікаря-терапевта та 02.07.2024 о 13.01 - консультований лікарем-невропатологом установи; 03.07.2024 об 11.44 - консультований лікарем-отоларингологом установи”. Інші працівники із зазначених у запиті до ДУ “ТМО по Івано-Франківській області” - не звертались.
17.07.2024 № 8208/41/14/01-2024 листом УПП в Харківській області ДПП здійснено запит до ДУ “ТМО по Харківській області” з метою отримання завірених належним чином копій відомостей щодо проходження 27.06.2024 передрейсового медичного огляду (перед відрядженням) наступних працівників: старшого лейтенанта поліції ОСОБА_32 , рядового поліції ОСОБА_48 , капрала поліції ОСОБА_49 , лейтенанта поліції ОСОБА_33 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_50 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_51 , капрала поліції ОСОБА_52 та капітана поліції ОСОБА_53 
25.07.2024 № 7456 до УПП в Харківській області ДПП надійшла відповідь із зазначеної установи з запитуваними матеріалами.
Дослідженням отриманих матеріалів, встановлено, що в Журналі щозмінного передрейсового та післярейсового медичних оглядів водіїв, який розпочато 04.06.2024 та закінчено 29.06.2024 № 2140, скарги на стан здоров`я у вказаних працівників відсутні, що засвідчено кожним із них особистим підписом, та підписом медичного працівника, яким проведено огляд.
Так, відповідно до наявної інформації у вищезазначеному журналі встановлено, що указані працівники УПП в Харківській області ДПП перед відрядженням до міста Івано-Франківськ, пройшли передрейсовий медичний огляд, за результатами якого, жодних протипоказань для несення служби останні не мали.
19.07.2024 № 8296/41/14/01-2024 листом УПП в Харківській області ДПП здійснено запит до ДУ “ТМО по Харківській області” з метою отримання інформації щодо проходження військово-лікарської комісії у 2024 році та її результатів.
31.07.2024 № 7556 надійшла відповідь із зазначеної установи із якої встановлено наступне: лейтенант поліції ОСОБА_1 (довідка № 1220 від 27.05.2024), пройшов медичний огляд в військово-лікарській комісії ДУ ТМО у 2024 році, за результатом якої визначений придатними до військової служби.
З урахування викладеного дисциплінарна комісія вважала, що  відомості про звернення інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 УПП з Харківській області ДПП, лейтенанта поліції ОСОБА_33 до ДУ «ТМО по Івано-Франківській області» та перебування на прийомі у лікаря-терапевта установи 02.07.2024 о 12.41, лікаря- невропатолога установи 02.07.2024 о 13.01 та у лікаря-отоларинголога установи 03.07.2024 об 11.44, як підстава для відмови виконувати наказ ДПП від 26.06.2024 № 352 та відвідувати навчально-тренувальні заняття у ІНФОРМАЦІЯ_4 . ВЧ НОМЕР_1 є безпідставними.
Крім того, дисциплінарною комісією були досліджені копії витягу Медичної карти амбулаторного хворого № б/н, від 02.07.2024 виданій у ДУ «ТМО МВС України в Івано-Франківській області» лейтенанту поліції ОСОБА_54 та встановлено, що відповідно до направлення № 276 лейтенанта поліції ОСОБА_33 направлено на обстеження та лікування в ДУ «ТМО МВС України в Івано-Франківській області», зазначено діагноз «Гіпертонічна хвороба». Також наявні електронні направлення № 7131-9981-7037-6060, № 7131- 9981-7037-6060 № 55274-00, 7131-9981-7037-6060 та наданні копії результатів медичних. 
Статтею 41 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» визначені підстави, звільнення від роботи на період хвороби або реабілітації. Так, на період хвороби або реабілітації з тимчасовою втратою працездатності громадянам надається звільнення від роботи з виплатою у встановленому законодавством України порядку допомоги по соціальному страхуванню.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 № 455 затверджено Інструкцію про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян (далі - Інструкція № 455).
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Інструкції № 455, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.
Також, відповідно до пунктів 2.5-2.7 розділу ІІ Інструкції № 455 листок непрацездатності у разі захворювання, травми, в тому числи й побутової, видається в день установлення непрацездатності, крім випадків лікування в стаціонарі. Особам, які звернулися за медичною допомогою та визнані працездатними по завершенні робочого дня, листок непрацездатності може видаватись, за їх згодою, з наступного календарного дня. Особам, направленим фельдшером  здоровпункту під час робочої зміни до лікувально - профілактичного закладу, листок непрацездатності видається з моменту звернення у здоровпункт у разі визнання їх тимчасово непрацездатними. Особам, не визнаним тимчасово непрацездатними, лікарем лікувально-профілактичного закладу видається довідка довільної форми з позначкою про час звернення до лікувально профілактичного закладу, а у випадку, коли працівник звертався в здоровпункт в нічну зміну, видається листок непрацездатності з часу звернення у здоровпункт до закінчення робочої зміни.
Відповідно до пункту 2.19 розділу ІІ Інструкції № 455 особам, які самостійно звернулись по консультативну допомогу, видається довідка довільної форми за підписом лікуючого лікаря, засвідченим печаткою лікувально-профілактичного закладу, з обов`язковим зазначенням часу проведеної консультації.
З урахуванням викладених норм та за відсутності відомостей про встановлення лікарями «ТМО МВС України в Івано-Франківській області» тимчасової втрати працездатності ОСОБА_55 в період час з 01.07.2024 по 04.07.2024 та видання законодавчо визначених документів про встановлення такого факту, разом з результатом проходження медичного огляду в військово-лікарській комісії ДУ ТМО у 2024 році довідка № 1220 від 27.05.2024, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що твердження ОСОБА_33 про неможливість виконання наказу ДПП від 26.06.2024 № 352 та відвідування навчально-тренувальних занять у Навчальному центрі є необґрунтованими. Надані лейтенантом поліції ОСОБА_56 копії витягу Медичної карти амбулаторного хворого № б/н від 02.07.2024 лише вказують на відвідування останнім лікарів «ТМО МВС України в Івано-Франківській області» для отримання консультацій, що не скасовує обов`язку останнього виконання наказу ДПП від 26.06.2024 № 352. 
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 29.12.2021 по справі № 380/9689/20. 
Разом з цим, користуючись своїм обов`язком негайного повідомлення безпосередньому керівнику про неможливість виконувати наказ ДПП від 26.06.2024 № 352 обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу лейтенант поліції ОСОБА_18 подав рапорт від 01.07.2024. Зміст цього рапорту зводиться до не згоди останнього виконувати наказ ДПП від 26.06.2024 № 352 з посиланням на те, що останнього не було ознайомлено з цим наказом та залученням останнього до виконання завдань та функцій поліції спеціального призначення.
Дисциплінарна комісія зазначила, що такий рапорт не містить посилання на неможливість виконувати наказ ДПП від 26.06.2024 № 352 за станом здоров`я, як зазначав лейтенант поліції ОСОБА_18 у своїх поясненнях, що також вказує на безпідставність тверджень останнього.
Крім того, Дисциплінарною комісією було встановлено, що працівники УПП в Харківській області ДПП, які згідно наказів ДПП від 26.06.2024 № 352 «Про відрядження працівників ДПП» та від 02.07.2024 № 364 «Про відрядження працівників ДПП», зокрема: старший лейтенант поліції ОСОБА_17 , рядовий поліції ОСОБА_25 , капрал поліції ОСОБА_26 , лейтенант поліції ОСОБА_18 , старший лейтенант поліції ОСОБА_27 , старший лейтенант поліції Сябро Д., капрал поліції ОСОБА_19 та капітан поліції ОСОБА_28 були зобов`язані самостійно отримати посвідчення про відрядження та заповнити всі реквізити, проте не виконали указаних вимог, що є порушенням пункту 4 розділу III Інструкції № 672.
З огляду на вищезазначене дисциплінарною комісією вбачалося грубе порушення  відповідних вимог старшим лейтенантом поліції ОСОБА_57 , рядовим поліції ОСОБА_58 , капралом поліції ОСОБА_59 , лейтенантом поліції ОСОБА_55 , старшим лейтенантом поліції ОСОБА_60 , старшим лейтенантом поліції ОСОБА_61 , капралом поліції ОСОБА_62 та капітаном поліції ОСОБА_63 , які не тільки допустили обговорення відданого їм наказу, а й неодноразово припустились його критиці про що свідчать пояснення опитаних працівників поліції.
10.07.2024 № 6901  до УПП в Харківській області ДПП надійшло клопотання лейтенанта поліції ОСОБА_33 щодо ознайомлення з матеріалами зібраними під час триваючого службового розслідування, та з можливістю їх копіювання (фотографування) та долученням до матеріалів службового розслідування додаткових матеріалів. 
Згідно рапорту лейтенанта поліції ОСОБА_64 від 12.07.2024 № 1254вн/41/14/02-2024 указані матеріали долучено до матеріалів службового розслідування, а клопотання лейтенанта поліції ОСОБА_33 задоволено в повному обсязі, про що 17.07.2024 на клопотанні останнім здійснено відповідний запис, який засвідчено власним підписом.
Дисциплінарною комісією були вивчені та досліджені матеріали, які зазначені у клопотанні лейтенанта поліції ОСОБА_33 та які долучені до матеріалів службового розслідування та надано їм відповідну оцінку.
Також, 24.07.2024 № 7419 до УПП в Харківській області надійшло клопотання лейтенанта поліції ОСОБА_33 щодо долучення до матеріалів службового розслідування його додаткових пояснень, в яких, зокрема, зазначено про незгоду із змістом характеристики, виданої командиром батальйону ОСОБА_65 відносно ОСОБА_33 , як такої, що не відповідає дійсності.  
Під час службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що період з 28.06.2024 до 05.07.2024 під час перебування у Навчальному центрі старший лейтенант поліції ОСОБА_17 , рядовий поліції ОСОБА_25 , капрал поліції ОСОБА_26 , лейтенант поліції ОСОБА_18 , старший лейтенант поліції ОСОБА_27 , старший лейтенант поліції ОСОБА_36 , капрал поліції ОСОБА_19 та капітанн поліції ОСОБА_28 , що виразилось у відмові від проходження навчання в Навчальному центр, критиці та виконанні наказу ДПП від 26.06.2024 № 352 «Про відрядження працівників ДПП», чим учинили дисциплінарні проступки.
Вчинений старшим лейтенантом поліції ОСОБА_57 , рядовим поліції ОСОБА_58 , капралом поліції ОСОБА_59 , лейтенантом поліції ОСОБА_55 , старшим лейтенантом поліції ОСОБА_60 , старшим лейтенантом поліції ОСОБА_61 , капралом поліції ОСОБА_62 та капітаном поліції ОСОБА_63 дисциплінарний проступок, дисциплінарною комісією було розцінено як такий, що вчинений умисно.
Причинами та умовами, що призвели до вчинення виявлених дисциплінарних проступків, дисциплінарна комісія вважала прояв недисциплінованості, умисно порушення вимог посадових обов`язків, ігнорування Присяги на вірність Українському народові.
Під час проведення службового розслідування, дисциплінарною комісією були взяті до уваги усі істотні та суттєві поза розумним сумнівом аспекти, котрі здатні вплинути на міру відповідальності особи.
Так, дисциплінарною комісією було вивчено службову характеристику лейтенанта поліції ОСОБА_33 , та встановлено, що за період служби в Національній поліції України останній зарекомендував себе посередньо. Поставлені задачі виконує, але потребує постійного контролю, на критику з боку керівного складу реагує інколи негативно, та не робить належних висновків. Допускає часткове невиконання наказів та доручень керівництва. Здорової ініціативи щодо несення служби не проявляє. Часто намагається уникнути виконання покладених на нього завдань. Здорової ініціативи щодо несення служби не проявляє.
При виборі дисциплінарного стягнення було враховано обставину, що пом`якшує відповідальність лейтенанта поліції ОСОБА_33 - нагорода медаллю «Захиснику Вітчизни» згідно Указу Президента України ОСОБА_66 від 16.03.2022 № 141.
Дисциплінарною комісією також враховано доводи працівників УПП в Харківській області ДПП, зокрема позивача, щодо багаторічної сумлінної служби в органах внутрішніх справ, присвоєння звання, отримання відзнаки, проте, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання офіцера поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Такий висновок дисциплінарної комісії, відповідає правовій позиції Верховного Суду, який викладений у постанові від 03.05.2018 у справі № 810/2073/16.
Під час службового розслідування також було враховано що порушення службової дисципліни відбулось під час дії військового стану, що призводять до посилення недовіри до працівників поліції, які мають бути прикладом та взірцем для громадян України в частині виконання Конституційних обов`язків пов`язаних із обороною держави.
Дисциплінарна комісія, врахувавши зібрані під час службового розслідування матеріали, дійшла висновку, що з урахуванням характеру та тяжкості вчинених порушень, особи працівника поліції, ступеня його вини, старший лейтенант поліції ОСОБА_17 , рядовий поліції ОСОБА_25 , капрал поліції ОСОБА_26 , лейтенант поліції ОСОБА_18 , старший лейтенант поліції ОСОБА_27 , старший лейтенант поліції ОСОБА_36 , капрал поліції ОСОБА_19 та капітан поліції ОСОБА_28 своїми діями вчинили дисциплінарний проступок, який унеможливлює подальше проходження служби в поліції.
За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини другої статті 19 Конституції України, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пункту 24 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 6, 8 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 4 розділу III Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 02.08.2017 № 672, підпункту 1.2 розділу І, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 № 5217, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, Дисциплінарна комісія вважала за необхідне застосувати до лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0168855), інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
Висновок службового розслідування підписано членами дисциплінарної комісії та затверджено начальником ДПП генералом поліції третього рангу Жуковим Є. 02.08.2024.
З урахуванням викладеного судова колегія зазначає, що під час проведення службового розслідування було враховано характер проступку, обставини, за яких його вчинено, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку, його ставлення до служби, зокрема службову характеристику, копія якої долучена до матеріалів службового розслідування.
Тож, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наведені обставини свідчать про дотримання ДПП порядку проведення службового розслідування, в тому числі і в частині забезпечення права особи на участь в службовому розслідуванні, а висновок службового розслідування від 02.08.2022 про порушення позивачем службової дисципліни є обґрунтованим.
Доводи апелянта про те, що долучена до матеріалів службового розслідування характеристика не відповідає дійсності, судом не приймаються до уваги як такі, що не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, та, на думку колегії суддів, є особистою думкою позивача.
Також не приймаються до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що всі наявні в матеріалах службового розслідування рапорти та пояснення не містять дати їх написання, а також всі вони починаються та закінчуються однаково (як написані по шаблону), оскільки вказані доводи спростовано матеріалами справи. Так, зокрема, усі наявні у справі рапорти мають або дату із зазначенням реєстраційного номеру, або реєстраційний штам із зазначенням вхідного номеру та дати. Їх зміст не є шаблонним. Щодо наявних в матеріалах справи пояснень, то суд звертає увагу на те, що усі вони мають дату, підпис особи, яка їх надала із зазначенням "Написано власноручно, вірно". Доводи апелянта про однаковий зміст пояснень не спростовують викладені у таких поясненнях обставини та є власними судженнями позивача.
Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України "Про Національну поліцію" рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
Суд зауважує, що у спірних правовідносинах окреслена у Висновку службового розслідування поведінка позивача не відповідає стандартам зразкового виконання обов`язків поліцейського, розумна виправданість і вимушеність саме такої поведінки не була доведена позивачем у ході розгляду справи. Позивачем також не було надано до суду жодних доказів належного виконання вимог наказу Департаменту патрульної поліції «Про відрядження працівників Департаменту патрульної поліції» № 352 від 26.06.2024р., окрім власних суб`єктивних тверджень.
При цьому колегія суддів зазначає, що сам по собі висновок службового розслідування - це документ, який складається за результатами службового розслідування, містить правову оцінку виявлених фактів та обставин, дій чи бездіяльності осіб рядового і начальницького складу, висновки та пропозиції.
Висновки та пропозиції із зазначенням міри юридичної відповідальності, в цьому випадку - щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача зі служби в поліції, приймаються посадовими особами на підставі юридичних фактів і норм права.
З наведеного випливає, що висновки службового розслідування є самостійною підставою для накладення дисциплінарного стягнення.
Оскільки матеріалами службового розслідування, наявними в матеріалах справи, підтверджено факт порушення позивачем службової дисципліни, відповідачем обґрунтовано та правомірно застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Тож, Наказ ДПП № 454 «Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень» від 15.08.2024, яким до лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції, прийнятий за висновками службового розслідування, матеріали якого є такими, що беззаперечно свідчать про наявність у позивача вини у вчиненні дисциплінарного проступку, за яке він притягнутий до дисциплінарної відповідальності, є правомірним.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Вказане стягнення реалізовано наказом ДПП від 05.09.2024 № 1950 о/с «По особовому складу», яким відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 05.09.2024.  
Щодо доводів апеляційної скарги стосовно обраного виду дисциплінарного стягнення, колегія суддів зазначає наступне.
Верховний суд України в постанові від 07.03.2019 в справі № 819/736/18, зазначає, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, установлені у статті 12 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Верховний Суд в своїй постанові від 15.12.2021 по справі № 1840/2970/18 зазначає, що дискреція це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі, якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.
Дискреція є необхідною та безальтернативною для управлінської діяльності адміністративного органу юридичною конструкцією, завдяки якій вирішується низка важливих завдань, центральними з яких є забезпечення справедливої, ефективної та орієнтованої на індивідуальні потреби приватної особи правозастосовної та правотворчої діяльності названих суб`єктів.
Дискреція не є довільною; вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятої 11.03.1980, державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, як дискреційне повноваження слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою дискреції, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами - державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не слід ототожнювати лише з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. На законодавчому рівні поняття дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Враховуючи викладене, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Верховним Судом у постановах від 21 вересня 2018 року у справі № 824/227/17-а, від 07 березня 2019 року у справі № 819/736/18 та від 05 грудня 2018 року у справі № 808/1089/17 зазначено, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Необхідно також звернути увагу на те, що як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі "Звежинський проти Польщі" (заява № 34049/96).
Поряд з цим, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Відтак, з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, колегія суддів доходить висновку про те, що дисциплінарна комісія під час проведення службового розслідування, зокрема, відносно позивача здійснила повний та належний розгляд обставин та дійшла висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а отже під час притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності відповідачем не було допущено порушень норм діючого законодавства.
Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування наказу Департаменту патрульної поліції № 454 від 15.08.2024 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції та наказу Департаменту патрульної поліції № 1950 о/с від 05.09.2024 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції з 05.09.2024 року, з огляду на їх правомірність.
Оскільки інша частина позовних вимог позивача фактично є похідною від вказаних вище позовних вимог, то, враховуючи висновки суду у цій справі, підстави для задоволення таких у суду відсутні.
З огляду на викладене, колегія суддів за наслідком розгляду апеляційної скарги позивача, дійшла висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про правомірність вказаних наказів та відсутності підстав для їх скасування, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про допущені суддею  першої інстанції порушення - зазначення у рішенні суду абзацу, який не стосується справи, оскільки даний абзац не був мотивом суду під час прийняття оскаржуваного рішення та не впливає на правильність вирішення спору.
Інші доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 року по справі № 520/26606/24 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -                                                             ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 по справі                 № 520/26606/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський 	
Судді	   	О.М. Мінаєва    З.О. Кононенко