ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 січня 2025 року	  м. Одеса	Справа № 916/2427/24	
Південно-західний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Філінюк І.Г.
суддів: Аленіна О.Ю.,  Принцевської Н.М.    

секретар судового засідання – Чеголя Є.О.
за участю:
ТОВ «Лада Експорт» - адвокат Горєв В.О.;
Регіонального відділення ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях - Десятова Н.А.;
Прокурор відділу - Місюрко Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   
Товариства з обмеженою відповідальністю «Лада Експорт»
на рішення Господарського суду Одеської області від 02.10.2024 
по справі №916/2427/24 
за позовом: Заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси  в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лада Експорт»
про розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії. 

суддя суду першої інстанції – Литвинова В.В.                                  
місце винесення рішення: м. Одеса, Господарський суд Одеської області, пр.-т Шевченка, 29.
Повний текст рішення складено та підписано: 03.10.2024 року. 

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року Заступник керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси  в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лада Експорт» про розірвання договору купівлі-продажу від 15.05.2002 № 926 та про повернення у державну власність позивачу за актом приймання-передачі спортивний комплекс (будівельна готовність 70%), що розташоване за адресою: м. Одеса вул. Василя Стуса 1.
В обґрунтування позовних вимог заявник посилається на те, що Малиновською окружною прокуратурою м.Одеси було встановлені факти порушення Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» в частині не виконання орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «Лада Експорт» умов договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва – спортивного комплексу (будівельна готовність 70%), що розташований за адресою м.Одеса, вул. Василя Стуса, 1 на земельній ділянці площею 50952 кв.м з кадастровим номером  5110137300:16:002::0013, укладеного 15.05.2002 за №926 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ «Лада Експорт».
На думку Заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси  в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях ці обставини і стали підставою для звернення до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лада Експорт» про розірвання договору купівлі-продажу від 15.05.2002 № 926 та про повернення у державну власність позивачу за актом приймання-передачі спортивний комплекс (будівельна готовність 70%), що розташоване за адресою: м. Одеса вул. Василя Стуса 1.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.10.2024 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.
Розірвано договір купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва - спортивного комплексу (будівельна готовність 70 %), що розташований за адресою м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1, і на земельній ділянці загальною площею 50952 га з кадастровим номером 5110137300:16:002:0013, укладеного 15.05.2002 за № 926 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та Товариством  з обмеженою відповідальністю  “Лада Експорт” (код ЄДРПОУ 31716060, м. Одеса вул. Василя Стуса 1).
Повернуто у державну власність Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (код 43015722, м. Одеса вул. Велика Арнаутська 15) за актом прийому-передачі державне нерухоме майно спортивний комплекс (будівельна готовність 70%), що розташований за адресою м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1.
Стягнуто з Товариства  з обмеженою відповідальністю «Лада Експорт» (код ЄДРПОУ 31716060, м. Одеса вул. Василя Стуса 1) на користь Одеської обласної прокуратури (код 03528552, м. Одеса вул. Пушкінська 3)  16078 грн. судового збору.
Обґрунтування судового рішення. 
В мотивах прийнятого судового рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що Відповідачем не завершено будівництво об`єкта нерухомого майна у строки, встановлені Договором купівлі-продажу від 15.05.2002 № 926 та Договором про внесення змін до Договору купівлі продажу від 24.12.2012 за № 963, яким встановлено строк закінчення будівництва до 31 грудня 2014 року, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. 
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лада Експорт» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 02.10.2024 у справі №916/2427/24 повністю і ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити  у задоволенні позову Заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси  в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях про розірвання договору купівлі-продажу незавершеного будівництва-спортивного комплексу (будівельна готовність 70%), що розташоване за адресою: м. Одеса вул. Василя Стуса 1, укладеного  15.05.2002 за №926 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та Товариством з обмеженою відповідальністю “Лада Експорт” та про повернення у державну власність Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській  та Миколаївській областях за актом прийому-передачі спортивного комплексу та стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лада Експорт» 19  293, 60 грн. судового збору, сплаченого за подання цієї апеляційної скарги. 
Обґрунтування апеляційної скарги. 
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що суд першої інстанції під час винесення оскаржуваного судового рішення не з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Суд не з`ясував обставини про те, що:
-          не завершення будівництва спортивного комплексу у встановлений строк (до 31.12.2014 року) зумовлено об`єктивними і незалежними від відповідача обставинами – знаходженням в місці забудови спортивного комплексу комунальних каналізаційних колекторів Ду=500мм і Ду=1500 мм та не перенесенням їх балансоутримувачем ТОВ «Інфокс» та їх власником Одеською міською радою за межі місця забудови спортивного комплексу;
-          Одеська міська рада безпідставно, під різноманітними надуманими причинами, перешкоджала відповідачу у внесенні в договір купівлі продажу об`єкта незавершеного будівництва – спортивного комплексу, зумовленого знаходженням в місці забудови спортивного комплексу комунальних каналізаційних колекторів Ду=500 мм і Ду=1500 мм та не перенесенням їх  балансоутримувачем ТОВ «Інфокс» та їх власником Одеською міською радою за межі місця забудови спортивного комплексу.
Суд першої інстанції частини 1, 2, 3 ст.86 і частини 5 статті 236 ГПК України, тому, що не надав жодної оціни і проігнорував докази, які підтверджують  обставини про те, що не завершення будівництва спортивного комплексу у встановлений строк (до 31.12.2014 року) зумовлено об`єктивними і незалежними від відповідача обставинами – знаходженням в місці забудови спортивного комплексу комунальних каналізаційних  колекторів Ду=500мм і Ду=1500 мм та не перенесенням їх  балансоутримувачем ТОВ «Інфокс» та їх власником Одеською міською радою за межі місця забудови спортивного комплексу.
Суд першої інстанції порушив частини 1, 2, 3, статті 86 і частини 5 статті 236 ГПК України, тому що не надав  жодної оцінки і проігнорував докази, які підтверджують обставини про те, що Одеська міська рада безпідставно, під різноманітними надуманими причинами, перешкоджала відповідачу у внесенні в Договір  купівлі-продажу змін щодо продовження строку завершення будівництва спортивного комплексу, зумовленого знаходженням в місці забудови спортивного комплексу комунальних каналізаційних  колекторів Ду=500мм і Ду=1500 мм та не перенесенням їх  балансоутримувачем ТОВ «Інфокс» та їх власником Одеською міською радою за межі місця забудови спортивного комплексу.
Суд першої інстанції порушив норму матеріального права – застосував до спірних правовідносин частину 2 статті 651 ЦК України, яка не підлягає застосовуванню. 
Крім того, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не було враховане те, що  заявлений прокурором спосіб захисту державного інтересу не є ефективним, а тому в силу висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі №48/340, від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 щодо ефективності способів захисту прав та інтересів, позов прокурора не підлягає задоволенню. 
На думку скаржника суд першої інстанції цього не врахував, чим порушив частину 4 статті 236 і частину 1 статті 2 ГПК України, статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. 
Інші доводи сторін:
05.12.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси, в якому останній посилається на те, що оскаржуване судове рішення було прийнято з додержанням  норм матеріального та процесуального права та просить оскаржуване судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Рух справи у суді апеляційної інстанції. 
22.10.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду  надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Лада Експорт» на рішення Господарського суду Одеської області від 02.10.2024 по справі №916/2427/24. 
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді – Філінюк І.Г. судді Аленін О.Ю., Принцевська Н.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями  від 22.10.2024.
На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/2427/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2024 доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/2427/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою  Товариства з обмеженою відповідальністю «Лада Експорт» на рішення Господарського суду Одеської області від 02.10.2024 по справі №916/2427/24  до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції. 
24.10.2024 матеріали справи №916/2427/24 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2024 апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «Лада Експорт» на рішення Господарського суду Одеської області від 02.10.2024 по справі №916/2427/24 - залишено без руху.
Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Лада Експорт» строк для надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів іншим учасникам справи, разом з листом опису вкладення, а саме: позивачу: Заступнику керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси – протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
14.11.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «Лада Експорт»  про усунення недоліків. До вказаної заяви було додано докази надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів іншим учасникам справи, разом з листом опису вкладення, а саме: позивачу: Заступнику керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лада Експорт» на рішення Господарського суду Одеської області від 02.10.2024 по справі №916/2427/24.
Призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лада Експорт» на рішення Господарського суду Одеської області від 02.10.2024 по справі №916/2427/24 на 14.01.2025 о 15:00 год.
В судовому засіданні 14.01.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Лада Експорт» та представник Регіонального відділення ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях  підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили задовольнити останню.
Прокурор в судовому засіданні 14.01.2025 надав пояснення в яких просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду – без змін.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.
Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції.
15.05.2002 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (нині - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях) та ТОВ «Лада Експорт» укладено договір купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва шляхом продажу на аукціоні за методом заниження ціни лота № 926 (далі - Договір).
Так, пунктом 1.1 Розділу 1 Договору встановлено, що продавець (РВ ФДМУ по Одеській області) зобов`язується передати у власність покупцю (ТОВ «Лада Експорт») об`єкт незавершеного будівництва – «Спортивний комплекс» (будівельна готовність - 70 %), що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Стуса, 1 та розташований на земельній ділянці 0,9 га, а Покупець зобов`язується прийняти Об`єкт приватизації і сплатити ціну згідно умов, що визначені у цьому Договорі.
Право власності на Об`єкт приватизації переходить до Покупця з моменту підписання акту приймання-передачі.
Акт передачі державного майна № 538 підписаний сторонами 27.05.2002.
Згідно протоколу аукціону № 29/1 від 11.05.2002, затвердженого наказом Регіонального відділення ФДМУ по Одеській області № 343 від 13.05.2002, остаточна ціна продажу об`єкта приватизації за методом заниження ціни лота становить - 870 000,00 грн (вісімсот сімдесят тисяч гривень).
Пунктом 1.5 Договору зазначено, що об`єкт приватизації продано за методом заниження ціни лота під добудову за 870 000,00 грн (вісімсот сімдесят тисяч гривень).
Пунктом 3.2. Розділу 3 передбачено, що передача об`єкта приватизації Продавцем і прийняття Об`єкта приватизації покупцем здійснюється шляхом підписання акту прийому-передачі сторонами.
Розділом 4 Договору визначені права та обов`язки сторін.
У відповідності до п.п. 4.1-4.3 Розділу 4 Договору, кожна сторона зобов`язується виконувати обв`язки, покладені на неї цим Договором та сприяти другій стороні у виконанні її обов`язків.
Сторони несуть матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору.
Покупець з моменту переходу до нього права власності на Об`єкт приватизації вирішує питання відведення, купівлі або довгострокової оренди земельної ділянки під Об`єктом приватизації в порядку п. 3 ст. 27 ЗУ «Про приватизацію державного майна».
Пунктом 5.1 Розділу 5 Договору визначені обов`язки покупця. Так, покупець зобов`язаний:
а. Сплатити ціну продажу Об`єкту приватизації у становлений цим Договором термін;
б. Прийняти Об`єкт приватизації у встановлений цим Договором термін;
в. У місячний термін з моменту підписання Договору зареєструвати його у місцевій Раді;
г. Надати Продавцю бізнес-план добудови Об`єкта із щорічним розподілом будівництва у двомісячний термін з моменту підписання Договору;
д. Не відчужувати Об`єкт приватизації та земельну ділянку, на якій розташовано Об`єкт приватизації до завершення будівництва;
е. Забезпечувати додержання санітарних та екологічних норм охорони навколишнього середовища у відповідності до чинного законодавства;
ж. Своєчасно письмово надавати продавцю необхідні матеріали, відомості, інформацію, документи тощо про виконання умов цього Договору та згідно чинному законодавству;
з. Закінчити будівництво Об`єкта на протязі 5 (п`яти) років з моменту підписання акту приймання-передачі, але не пізніше « 20» червня 2007 року.
Пунктом 6.1 Розділу 6 передбачені обов`язки продавця, серед яких, зокрема, обов`язок зі здійснення контролю за виконанням умов цього Договору.
Пунктом 7.1. Розділу 7 - відповідальність покупця визначено, що у разі недотримання Покупцем зобов`язань щодо виконання умов розділу 5 цього Договору він несе відповідальність згідно ст. 29 ЗУ «Про приватизацію державного майна» та ст. 23 ЗУ «Про приватизацію майна невеликих державних підприємств».
Пунктами 7.4 - 7.5 Розділу 7 Договору визначено, що за несвоєчасне виконання або невиконання умов, передбачених підпунктами «в», «г», «е» пункту 5.1 Договору, Покупець сплачує на користь продавця штраф у розмірі по 0,05 % від ціни продажу об`єкта приватизації за кожне порушення.
У разі недотримання вимог передбаченими підпунктами «д», «з» пункту 5.1 цього Договору, Продавець порушує питання про розірвання цього договору в установленому законодавством порядку.
Порушення умов Договору є підставою для визнання його недійсним або розірвання та Об`єкт приватизації підлягає поверненню у державну власність за актом приймання-передачі, а Покупець відшкодовує державі збитки, завдані невиконанням умов цього Договору у встановленому чинним законодавством порядку. Порядок повернення Покупцю коштів, сплачених за об`єкт приватизації проводиться на підставі рішення господарського суду з коштів, отриманих від повторного продажу об`єкту приватизації цього договору у порядку, встановленому Фондом державного майна України (пункт 7.8 Розділу 7 Договору).
Пунктом 11.1 Розділу 11 встановлено, що у разі неможливості завершення будівництва Покупцем у встановлений цим Договором термін за наявності відповідних обґрунтувань термін завершення будівництва може бути змінено за рішенням органу приватизації та органу місцевого самоврядування, про що укладається додатковий договір не пізніше терміну закінчення будівництва.
Договором про внесення змін до договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва шляхом продажу на аукціоні за методом зниження ціни лота від 15.05.2002 за № 926, укладеним між Регіональним відділенням ФДМУ по Одеській області та ТОВ «Лада Експорт» 24.06.2007 за № 1634, враховуючи згоду Виконкому Одеської міської ради від 28.04.2007 за № 01-20М152 на продовження строку завершення будівництва об`єкта незавершеного будівництва, внесено зміни до Договору купівлі-продажу від 15.05.2002 за № 926 та продовжено строк закінчення будівництва до 15 травня 2012 року.
Договором про внесення змін до договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва шляхом продажу на аукціоні за методом зниження  ціни лота від 15.05.2002 за № 926 із змінами від 24.07.2007 за № 1634, укладеним між Регіональним відділенням ФДМУ по Одеській області та ТОВ «Лада Експорт» 24.12.2012 за № 963, враховуючи Рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 13.12.2012 за № 532 про погодження на продовження терміну завершення будівництва вищевказаного об`єкта незвершеного будівництва продовжено строк закінчення будівництва до 31 грудня 2014 року.
У подальшому, зміни до Договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва від 15.05.2002 за № 926 в частині продовження строків закінчення будівництва - не вносились.
Відповідно до листа РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях від 16.02.2024 за № 10-08-00678 листом від 24.12.2014 за № 74/05-01 ТОВ «Лада Експорт» звернулось до регіонального відділення щодо продовження строку будівництва об`єкту приватизації у зв`язку із необхідністю переносу залізобетонного каналізаційного колектору та ливневої каналізації за пляму забудови для чого необхідно проведення глибокої технічної експертизи стану будівельних конструкцій та гідрологічних умов ґрунтів.
Згідно наданої інформації у листі РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях від 16.02.2024 за № 10-08-00678 та додатків до нього, зокрема, листа Управління капітального будівництва ОМР від 04.04.2016 за № 250/2, підставами для відмови у наданні згоди щодо продовження строків будівництва з боку органів місцевої влади стала відсутність укладеного договору про пайову участь замовників у створенні та розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеса, як зазначено у п. 3.9. розділу 3 Методики визначення пайової участі замовників у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури у м. Одесі у редакції, затвердженої рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.11.2014 № 339, (у редакції чинній на момент звернення ТОВ «Лада Експорт» із відповідною заявою про надання дозволу); невиконання Покупцем умов п. 5.2 Додаткової угоди до Договору купівлі продажу в частині обов`язку Покупця завершити будівництво спортивного комплексу у строк до 31.12.2015; надати спорудження спортивного комплексу для некомерційного використання жителям Малиновського району м. Одеса, а також для проведення дитячо- . юнацьких змагань; розробити графік некомерційного використання спортивного комплексу, що не було виконано ТОВ «Лада Експорт».
Як вбачається з бізнес-плану по завершенню забудови об`єкта незавершеного будівництва «Спортивний комплекс» у м. Одесі по вул. Стуса, 1 від 2002 року,  - забудова будівельного комплексу проводиться у дві черги:
І черга: спортзал з готелем, службовими та іншими приміщеннями, реабілітаційний центр спортсменів, спортивні плоскосні споруди, об`єкти та споруди інженерного забезпечення (трансформаторна підстанція, дизельна електростанція, резервуари запасу води, інженерні мережі та ін).
II черга: двоповерхова будівля автосалону. На 1 поверсі демонстраційний зал, а на другому поверсі адміністративні, службові та підсобні приміщення.
Перша черга будівництва призначена для проведення учбово- тренувальних оздоровчих занять та змагань різних рівнів, у тому числі міжнародних, а також культурно-видових та масових заходів і складається з:
спортзалу з готелем, підтрибунними та іншими приміщеннями, залу аеробіки і ритмічної гімнастики, роздягальні, душової , санвузла, службового приміщення, адміністративного, інженерно-технічного і підсобного призначення;
сауни на 10 осіб з масажною, кімнатою відпочинку та басейном; буфету-кафе на 42 посадкових місця з додатковими приміщеннями; готелю на 65 койко-місць з кімнатою відпочинку;
відновлювальний центр для спортсменів з тренажерною залою, душовою, роздягальнею, санвузлом, сауною, кімнатою відпочинку;
об`єкти та будівлі інженерно-технічного забезпечення спорткомплексу (трансформаторна підстанція, дизельна електростанція, резервуари запасу води, інженерні мережі та ін).
Друга черга будівництва призначена для оптової та роздрібної торгівлі новими та старими автомобілями, автотоварами:
двоповерхова будівля автомобільного салону з офісом та підсобними приміщеннями.
У подальшому, зміни до бізнес-плану вносились лише у частині порядку та черговості проведення робіт (згідно з уточненим бізнес-планом ТОВ «Лада експорт» від 21.12.2012)
Таким чином, ТОВ «Лада Експорт» заплановано не лише використання спортивного комплексу з метою проведення спортивних змагань, але й здійснення господарської діяльності та отримання прибутку.
На думку прокурора, ТОВ «Лада Експорт» повинно було укласти договір пайової участі замовників у створенні та розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури у м. Одесі (згідно з Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.11.2014 № 339), проте не зробило цього, посилаючись на п. 4 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до якого до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного та оздоровчого призначення з наданням раніше ухвалених рішень Одеської міської ради.
З метою обслуговування спортивного комплексу, що був об`єктом продажу та знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1, Рішенням Одеської міської ради від 15.07.2005 за № 00991 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо  встановлення меж земельної ділянки в натурі та надано ТОВ «Лада Експорт» земельну ділянку площею 50 952 га за адресою м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1, для завершення будівництва і подальшої експлуатації спортивного комплексу, та укладено договір оренди земельної ділянки від 26.10.2005 № 800.
За умовами Договору оренди землі, ТОВ «Лада Експорт» передається земельна ділянка загальною площею 50 952 кв. м для завершення будівництва і подальшої експлуатації спортивного комплексу у тому числі угіддя:
під капітальною забудовою 4090 (чотири тисячі дев`яносто) кв. м;
під спорудами - 460 (чотириста шістдесят) кв.м.;
під проїздами, проходами та площадками - 7 750 (сім тисяч сімсот п`ятдесят) кв. м;
під спортивними майданчиками - 19 223 (дев`ятнадцять тисяч двісті двадцять три) кв.м;
інші - 19 439 (дев`ятнадцять тисяч чотириста двадцять дев`ять) кв. м;
Нормативно грошова оцінка земельної ділянки на момент підписання договору оренди склала - 10 984 741 (десять мільйонів дев`ятсот вісімдесят чотири тисячі сімсот сорок одну) гривню 68 копійок.
Зазначена земельна ділянка площею 50 952 кв.м надана у володіння та користування орендаря терміном на 25 років у тому числі на 2 роки на період завершення будівництва.
Пунктом 4.1. Розділу 4 Договору оренди визначено порядок сплати орендної плати та орендну ставку, яка склала 3, 23 % на період завершення будівництва та 4, 53 % на період експлуатації за 1 кв. м земельної ділянки на рік.
Земельна ділянка передана в оренду ТОВ «Лада Експорт» для завершення будівництва і подальшої експлуатації спортивного комплексу.
Категорія земель за основним цільовим призначенням - землі рекреаційного призначення (Розділ 5 договору Оренди).
Прокурор зазначає у позові, що станом на даний час будівництво об`єкту нерухомого майна, що належало до державної власності спортивного комплексу готовністю 70 %, розташованого за адресою м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1 не завершено, об`єкт нерухомості в експлуатацію не введений та не використовується за призначенням.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 05.02.2024 за № 364579340, станом на даний час, будівельна готовність об`єкта - спортивного комплексу, що розташований за адресою м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1 становить 79 %.
Прокурор наполягає, що протягом 12 років «Лада Експерт» не виконало зобов`язання, взяті на себе під час укладення договору купівлі- продажу об`єкта нерухомого майна спортивного комплексу готовністю 70 % та продовжує утримувати у себе державне нерухоме майно, що суперечить основній меті проведення приватизації, створення дієвих передумов відбудови і економічного відновлення держави, залучення додаткових надходжень до бюджету як від продажу, так і, у подальшому, від податкових надходжень від бізнесу, крім того, тривале невиконання ТОВ «Лада Експорт» обов`язку щодо завершення будівництва, як наслідок, призводить і до втрат із числа надходжень до місцевого бюджету, які мав би заплатити користувач земельної ділянки, за об`єкт, введений в експлуатацію.
Пунктом 11.2 Розділу 11 Договору купівлі-продажу передбачено, що  уразі невиконання однією із сторін умов цього Договору він може бути змінений або розірваний на вимогу другої сторони за рішенням суду або господарського суду.
Джерела права та позиція Південно – західного апеляційного господарського суду.
Щодо підстав звернення Прокурора до суду.
За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права".
Позиція ЄСПЛ засвідчує, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинно чинитися правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Закон України «Про прокуратуру» визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована     прокурором     у суді.
Прокурор     здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Прокурор     зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва     прокурор     користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Так, відповідно до частин 3-5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках     прокурор     звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор,     який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду     прокурора,     а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою     прокурором     в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду     прокурор     зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Виходячи з аналізу наведених правових норм, виключними випадками, за яких     прокурор     може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку     прокурор     при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.
Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям,     прокурор     у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).
Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».
З огляду на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора     інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.
Таким чином, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва     прокурором     інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).
Враховуючи зазначене, наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення     прокурора     з позовом.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.
Разом з тим, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч. ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).
Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.
«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Колегія суддів звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не     прокурор.     Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними,     прокурор     виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор     повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення     прокурора     до суду.
Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі №924/1237/17).
Отже, з урахуванням вищевикладеного, у розумінні положень ст.ст. 73, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України прокурор, звертаючись з позовом у справі, повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення     прокурора     до суду, довести належними та допустимими доказами обставини здійснення ним повідомлення на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, а також надати докази того, що суб`єкт владних повноважень не здійснює або здійснює неналежним чином захист інтересів держави.
Прокурор пред`явив цей позов в інтересах держави в особі РВ ФДМ України по Одеській та Миколаївській областях з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», управління об`єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.
Згідно ст. 4 вищевказаного Закону, суб`єктом управління об`єктами державної власності є, в тому числі, Фонд державного майна України.
Положеннями ст. 7 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» визначено, що Фонд державного майна України виступає у встановлених законодавством випадках організатором продажу нерухомого майна державних унітарних підприємств.
Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про Фонд державного майна України» передбачено, що Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про Фонд державного майна України» до основних завдань Фонду державного майна України належить реалізація державної політики у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону, Фонд державного майна України здійснює повноваження власника державного майна, у тому числі корпоративних прав, у процесі приватизації та контролює діяльність підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління.
Фонд державного майна України здійснює свої повноваження безпосередньо і через регіональні відділення в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі та представництва у районах та містах, створених Фондом державного майна України, у разі необхідності.
Фонд державного майна України, регіональні відділення та представництва становлять єдину систему державних органів приватизації. Регіональні відділення та представництва Фонду державного майна України є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, рахунки із органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням. Регіональні відділення та представництва діють на підставі положень, що затверджуються Головою Фонду державного майна України (ст. 6 Закону України «Про Фонд державного майна України»).
Відповідно до Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого Наказом ФДМУ від 15.05.20І2 за № 678 -- регіональне відділення є територіальним органом Фонду державного майна 4 України (далі - Фонд), що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, оцінки, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління
Відповідно до п 5.1 Положення, ФДМ України делеговано регіональному  відділенню повноваження у сфері приватизації державного майна, зокрема:
приймати рішення про приватизацію об`єктів державної власності у  випадках, установлених законом,
здійснювати повноваження власника державного майна, щодо якого прийнято рішення про приватизацію;
продавати майно, що перебуває у державній власності, у процесі його приватизації,
укладати договори купівлі-продажу об`єктів приватизації;
здійснювати контроль за виконанням умов договорів купівлі- продажу нерухомого майна;
затверджувати умови продажу об`єктів приватизації, розроблені аукціонною комісією.
Контроль за виконанням договору купівлі-продажу здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», Порядку здійснення контролю за виконання умов договорів купівлі- продажу об`єктів приватизації органами приватизації, затвердженого наказом ФДМУ від 18.10.2018 № 1327.
Згідно акту поточної перевірки виконання умов договору купівлі- продажу об`єкта незавершеного будівництва від 30.12.2015 б/н, складеним РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях за участю ТОВ «Лада Експорт» - «Спортивного комплексу» від 15.05.2002 за № 926, договору про внесення змін від 24.07.2007 за № 1634 та договору про внесення змін від 24.12.2012 за № 963, органом приватизації зроблено висновок, що Покупцем умови договору купівлі-продажу виконуються, санкції не застосовувались.
Згідно акту поточної перевірки виконання умов договору купівлі- продажу об`єкта незавершеного будівництва від 26.12.2016 б/н, складеним РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях за участю ТОВ «Лада Експорт» - «Спортивного комплексу» від 15.05.2002 за № 926, договору про внесення змін від 24.07.2007 за № 1634 та договору про внесення змін від 24.12.2012 за №963, органом приватизації зроблено висновок, що Покупцем умови договору купівлі-продажу виконуються, санкції не застосовувались.
Матеріалами справи підтверджується, що згідно Акту поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва від 14.12.2023 за № 2/ГУ-23, складеним РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях за участю ТОВ «Лада Експорт» - «Спортивного комплексу» від 15.05.2002 за № 926, договору про внесення змін від 24.07.2007 за № 1634 та договору про внесення змін від 24.12.2012 за № 963, органом приватизації зроблено висновок, що Покупцем умови договору купівлі-продажу виконуються, санкції не застосовувались.
Вищевказаними актами перевірки стану виконання умов Договору купівлі-продажу, зокрема, визначено, що Покупець дотримується санітарних та екологічних норм охорони навколишнього середовища у відповідності до вимог пп. «е» пункту 5.1 Розділу 5 умов Договору купівлі-продажу.
Згідно листа Державної екологічної інспекції південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області) від 13.03.2024 за №1276/5,  -  відсутні відомості стосовно здійснення перевірок додержання законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища за зверненнями ГОВ «Лада Експорт», а відтак, висновки РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях щодо виконання Покупцем вимог Договору купівлі-продажу, зокрема, в частині дотримання ТОВ «Лада Експорт» санітарних та екологічних норм охорони навколишнього середовища - не підтверджені відповідними доказами.
Враховуючи викладене, матеріалами справи підтверджується, що орган приватизації, який наділений відповідними повноваженнями щодо здійснення контролю за станом виконання умов Договору, протягом тривалого часу не вживав відповідних заходів щодо розірвання оспорюваного договору та повернення державного нерухомого майна. 
Листом від 27.03.2024 за № 51-2689 вих-24 Малиновська окружна прокуратура м. Одеси звернулась до РВ ФДМУ по Одеській і Миколаївській областях стосовного вжитих РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях заходів на фактів порушення Закону України “Про приватизацію державного та комунального майна” в частині не виконання Орендарем умов договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва - спортивного комплексу (будівельна готовність 70%), що розташований за адресою м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1 на земельній ділянці площею 50 952 кв.м. з кадастровим' номером 511013 7300:16:002:0013, укладеного 15.05.2002 за №926 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ «Лада Експорт» (код ЄДРПОУ 31716060) у тому числі у судовому порядку.
Згідно відповіді РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях від 22.04.2024 за №10-08-01616 останніми такі заходи не вживались та вживатись не плануються.
Як зазначає Прокурор, що через невиконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань, будівництво спортивного комплексу, розташованого за адресою м. Одеса, вул. В. Стуса, 1 не завершено в строк, визначений Договором, а Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях тривалий час не вживає заходів, спрямованих на розірвання Договору та повернення майна до державної власності, суттєво порушуються інтереси держави, адже вже тривалий час державне нерухоме майно не використовується за призначенням, спортивний комплекс, який мав би задовольняти культурні потреби жителів міста Одеси та інших регіонів України, функціонування якого створювало б нові робочі місця та сприяло розвитку туризму, залучення іноземних інвестицій та економічному розвитку як на рівні державного так і на рівні місцевого бюджетів, значною мірою позбавляє того, на що сторона розраховувала при укладенні Договору.
У постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох, випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 2.3 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджувано порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення..
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Верховний Суд у постанові від 20.01.2021 у справі № 92 7/468/20  зауважив, що суди у першу чергу зосередилися на часовому проміжку, який минув між повідомленням, яке прокурор надіслав до Кабінету Міністрів України, та поданням позову в цій справі, проте не приділили достатньої уваги тому, що такий проміжок не завжди є вирішальним у питанні дотримання  прокурором приписів ст. 23 Закону України “Про прокуратуру”. Критерій  “розумності”, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, має визначатися з урахуванням великого кола чинників і не може бути оцінений виключно темпорально.
Незавершення будівництва у встановлені строки призвело і до втрат із місцевого бюджету, так як земельна ділянка передана в оренду ТОВ «Лада Експорт» для завершення будівництва і подальшої експлуатації спортивного комплексу. 
У відповідності до Договору оренди землі від 26.10.2005 № 800. ТОВ «Лада Експорт» передається земельна ділянка загальною площею 50 952 кв. м для завершення будівництва і подальшої експлуатації спортивного комплексу. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки на момент підписання договору оренди склала – 10 984 741 (десять мільйонів дев`ятсот вісімдесят чотири тисячі сімсот сорок одну) гривню 68 копійок. 
Зазначена земельна ділянка площею 50 952 кв.м надана у володіння та користування орендаря терміном на 25 років у тому числі на 2 роки на період завершення будівництва.
Пунктом 4.1. Розділу 4 Договору оренди визначено порядок сплати орендної плати та орендну ставку, яка склала 3, 23 % на період завершення будівництва та 4, 53 % на період експлуатації за 1 кв. м земельної ділянки на рік. 
Будівництво об`єкту нерухомого майна, що належало до державної власності спортивного комплексу готовністю 70 %, розташованого за адресою м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1, не завершено, об`єкт нерухомості в експлуатацію не введений та не використовується за призначенням, тобто, протягом 12 років «Лада Експорт» не виконало зобов`язання, взятих на себе під час укладення договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна спортивного комплексу готовністю 70 % та продовжує утримувати у себе державне нерухоме майно, що суперечить основній меті проведення приватизації, не сприяє створенню дієвих передумов відбудови і економічного відновлення держави, залученню додаткових надходжень до бюджету як від продажу, так і, у подальшому, від податкових надходжень від бізнесу. 
Щодо суті спору. 
У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» (у редакції, що діяло на момент укладення договору купівлі-продажу), до об`єктів державної власності, що підлягають приватизації, зокрема, належать об`єкти незавершеного будівництва та законсервовані об`єкти, у тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких вони розташовані.
Законодавством, що діяло на момент укладення договору купівлі- продажу, об`єкти незавершеного будівництва (будівлі, споруди, передавальні і пристрої, які не введені в експлуатацію), законсервовані об`єкти, у тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких вони розташовані віднесені до групи «Д».
У відповідності до ст. 7 Закону України «Про приватизацію державного майна» до повноважень державних органів приватизації належить, зокрема, продаж майна, що перебуває у державній власності, в процесі його приватизації, включаючи майно ліквідованих підприємств, об`єктів незавершеного будівництва та колишнє військове майно, що набуло статусу цивільного, а також акції (частки, паї), що належать державі у майні господарських товариств; здійснення контролю виконання умов договорів купівлі-продажу державного майна
Приватизація законсервованих об`єктів та об`єктів незавершеного будівництва, підприємств торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування населення, готельного господарства, туристичного комплексу здійснюється шляхом:
продажу на аукціоні (у тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни);
продажу за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону; викупу.
Приватизація об`єктів незавершеного будівництва може здійснюватися також шляхом:
внесення об`єкта незавершеного будівництва до статутного капіталу господарського товариства як внеску держави з наступною приватизацією акцій (часток, паїв) у порядку, визначеному установчими документами товариства та законодавством України, після завершення будівництва відповідного об`єкта; продажу під розбирання.
Приватизація об`єктів незавершеного будівництва здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про особливості приватизації об`єктів незавершеного будівництва».
Статтею 1 Закону України «Про особливості приватизації об`єктів незавершеного будівництва» (що діяв на момент укладення договору купівлі-продажу) визначено особливості приватизації об`єктів незавершеного будівництва, що перебувають у державній власності, включаючи законсервовані об`єкти, а також за ініціативою органів, уповноважених управляти відповідним державним майном, об`єктів незавершеного будівництва, що утримуються на балансах підприємств, які не підлягають приватизації .
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про особливості приватизації об`єктів незавершеного будівництва» рішення про приватизацію об`єктів незавершеного будівництва приймаються Фондом державного майна України, його регіональними відділеннями, органами приватизації в Автономній Республіці Крим (далі - органи приватизації) на підставі переліку об`єктів, що підлягають приватизації. У разі приватизації об`єкта незавершеного будівництва разом із земельною ділянкою рішення про приватизацію такого об`єкта органи приватизації приймають спільно із спеціально уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів або його органами на місцях. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про особливості приватизації об`єктів незавершеного будівництва», способами приватизації об`єктів незавершеного будівництва є, зокрема, продаж на аукціоні, за конкурсом.
Згідно зі ст. 12 Закону, Представник органу приватизації та покупець об`єкта незавершеного будівництва в п`ятиденний строк після сплати повної вартості придбаного об`єкта незавершеного будівництва, а в разі надання розстрочки платежу - 50 відсотків (для об`єктів незавершеного будівництва житлового призначення - 30відсотків) вартості цього об`єкта, підписують акт приймання передачі об`єкта незавершеного будівництва.
Право власності на об`єкт незавершеного будівництва виникає у покупця з моменту підписання акта приймання-передачі.
У відповідності до ст. 12 Закону, обов`язковими умовами приватизації об`єктів незавершеного будівництва, крім продажу під розбирання, є:
встановлення строку завершення будівництва об`єкта незавершеного будівництва;
заборона відчуження об`єкта незавершеного будівництва та земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, до завершення будівництва та введення об`єкта в експлуатацію;
забезпечення вимог екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час добудови та подальшого введення в експлуатацію об`єкта приватизації.
У разі неможливості завершення будівництва в установлені строки за наявності відповідних обґрунтувань строки завершення будівництва можуть бути змінені за рішенням органу приватизації та органу місцевого самоврядування, про що укладається додатковий договір.
У разі невиконання умов, зазначених у цій статті, договір купівлі- продажу підлягає розірванню в установленому законодавством порядку.
При цьому покупець, з яким розірвано договір купівлі-продажу, повертає об`єкт приватизації в державну власність за актом приймання-передачі, а також відшкодовує державі збитки, завдані невиконанням умов договору.
Матеріалами справи підтверджуєтсья, що Договором про внесення змін до Договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва шляхом продажу на аукціоні за методом зниження ціни лота від 15.05.2002 за № 926 із змінами від 24.07.2007 за № 1634, укладеним між Регіональним відділенням ФДМУ по Одеській області та ТОВ “Лада Експорт” 24.12.2012 за № 963, продовжено строк закінчення будівництва до 31 грудня 2014 року.
З урахуванням того, що ні до 31.12.2014, ні до моменту звернення Прокурора із даною позовною заявою відповідачем будівництво спортивного комплексу готовністю 70 %, що розташований за адресою м. Одеса, вул. В. Стуса, 1, не завершено, а відповідні зміни до Договору в частині продовження строків будівництва не вносились, прокурор вважає, що встановлено порушення умов Договору купівлі-продажу, зокрема, пп. “з” п. 5.1 Розділу 5, з боку ТОВ “Лада Експорт” а відтак, Договір купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва від 15.05.2002 за № 926 підлягає розірванню, а державне нерухоме майно - поверненню за актом прийому- передачі у державну власність, як встановлено самими умовами Договору купівлі-продажу, а саме: п 7.5 Розділу 7 Договору та приписами чинного законодавства.
29.05.2024 в рамках кримінального провадження, відомості про яке 18.03.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42024163020000024 за ч. 2 ст. 367 КК України, за участю представника ТОВ «Лада Експорт», залучених спеціалістів Управління ДАБК Одеської міської ради, Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, Регіонального відділення ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях на підставі ухвали слідчого судці Малиновського районного суду міста Одеси проведено огляд місця події: об`єкт незавершеного будівництва - спортивний комплекс (будівельна готовність 70%), що розташований за адресою м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1 на земельній ділянці площею 50 952 кв. м. з кадастровим номером 511013 73 00:16:002:0013, про що складено протокол огляду місця події (т.1 а.с.149-157).
Згідно з поясненнями, наданими представником ТОВ «Лада Експорт», останні не використовують та не використовували об`єкт нерухомого майна із самого початку укладення договору купівлі-продажу, будівельні роботи з моменту укладення договору купівлі-продажу та станом на даний час не проводились та, відповідно, об`єкт в експлуатацію не здавався. Зазначені пояснення представника ТОВ «Лада Експорт» підтвердили і залучені у ході процесуальної дії спеціалісти Управління ДАБК Одеської міської ради, департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради. Зокрема, представник РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях зазначив, що будівництво спортивного комплексу готовністю 70 %, що розташований за адресою м. Одеса, вул. В. Стуса, 1 не завершено, а відповідні зміни до Договору в частині продовження строків будівництва не вносились.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» в редакції чинній, на момент звернення із даною позовною заявою, основною метою приватизації є прискорення економічного зростання, залучення іноземних і внутрішніх інвестицій, зменшення частки державної або комунальної власності у структурі економіки України шляхом продажу об`єктів приватизації ефективному приватному власнику.
Приватизація здійснюється на основі таких принципів: законності; відкритості та прозорості; рівності та змагальності; державного регулювання та контролю; продажу об`єктів приватизації з урахуванням особливостей таких об`єктів; захисту економічної конкуренції; створення сприятливих умов для залучення інвестицій; повного, своєчасного та достовірного інформування про об`єкти приватизації та порядок їх приватизації; забезпечення конкурентних умов приватизації.
У відповідності до ст. 4 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» до об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» до об`єктів малої приватизації належать, зокрема, об`єкти незавершеного будівництва (будівлі, споруди, передавальні пристрої, які не введені в експлуатацію), законсервовані об`єкти.
Законодавство України про приватизацію складається з цього Закону, інших законодавчих актів. Галузеві особливості приватизації об`єктів державної власності можуть встановлюватися виключно законам (ст. З Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна»).
Пунктом 3 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» встановлено, що виключними умовами для розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством, є, зокрема, невиконання умов продажу об`єкта і зобов`язань покупця, визначених договором купівлі-продажу, в установлений таким договором строк.
Зі змісту наведених норм вбачається, що до розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації застосуються загальні правила щодо порядку розірвання договору, визначені положеннями Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.
При вирішенні питання щодо розірвання договору з підстави, передбаченої договором, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Отже, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (частина друга статті 651 ЦК України).
З аналізу змісту статті 651 ЦК України вбачається, що йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.
Схожа правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 910/3568/18, від 17.04.2019 у справі № 910/6381/18, від 14.08.2019 у справі №910/8819/18 тощо.
Крім того, оцінка істотного порушення договору здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені законом. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.
Схожа правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 910/6381/18, від 28.08.2019 у справі № 910/5381/18 тощо.
Із вказаного вбачається, що для встановлення можливості розірвання спірного договору необхідно визначити чи були допущені відповідачем саме істотні порушення умов такого договору, чи наявна шкода і її розмір внаслідок дій (бездіяльності) відповідача, а також співвіднести очікуваний результат від укладеного договору та фактичні обставини внаслідок неналежного його виконання.
Таким чином, звертаючись із позовними вимогами щодо розірвання договору, на позивача покладається обов`язок зазначити істотні порушення умов спірного договору та шкоду, яка завдана йому відповідачем.
Так, колегією суддів встановлено, що у матеріалах справи відсутня інформація про те, що строк завершення будівництва був сторонами продовжений понад межі, визначеним Договором про внесення змін до Договору купівлі-продажу від 24.12.2012 за № 963, а також відсутні докази того, що Відповідач закінчив будівництво об`єкту незавершеного будівництва на день прийняття рішення судом першої інстанції.
Колегією суддів встановлено, що відповідно до Договору про внесення змін до Договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва шляхом продажу на аукціоні за методом зниження ціни лота від 15.05.2002 за № 926 із змінами від 24.07.2007 за № 1634, укладеним між Регіональним відділенням ФДМУ по Одеській області та ТОВ “Лада Експорт” 24.12.2012 за № 963, відповідач зобов`язаний був закінчити будівництво об`єкта в строк до 31.12.2014.
Колегія суддів зазначає, що Відповідач не завершив будівництво об`єкта нерухомості у визначені наведеним договором з урахуванням внесених змін та графіком строки, не добудував та не ввів об`єкт в експлуатацію, тобто допустив істотне порушення умов договору.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що уклавши Договір купівлі-продажу нерухомого майна спортивного комплексу готовністю 70 %, Регіональне відділення ФДМУ по Одеській області  (тепер РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях) очікувало на створення дієвих передумов відбудови і економічного відновлення держави, створення нових робочих місць, розвиток спортивної інфраструктури, залучення додаткових надходжень до бюджету як від продажу, так і, у подальшому, від податкових надходжень від бізнесу.
Матеріалами справи також підтверджується, що Відповідачем 26.10.2005 з Одеською міською радою № 800 укладено Договір оренди земельної ділянки площею 50 952 кв. м, що надана у володіння та користування орендаря терміном на 25 років у тому числі на 2 роки на період завершення будівництва.
Пунктом 4.1. Розділу 4 Договору Оренди визначено порядок сплати Орендної плати та орендну ставку, яка склала 3, 23 % на період завершення будівництва та 4,53 % на період експлуатації за 1 кв. м земельної ділянки на рік.
З огляду на викладене, обґрунтованою є позиція Прокурора щодо того, що оскільки об`єкт приватизації - спортивний комплекс, розташований за адресою м. Одеса, вул. В. Стуса, 1 в експлуатацію не прийнятий, а будівництво не завершене, Відповідачем сплачується орендна плата з урахуванням ставки, передбаченої на період завершення будівництва у розмірі 3,23 %, а відтак, розмір надходжень до місцевого бюджету за користування земельною ділянкою на період завершення будівництва значно менший, аніж міг бути за користування земельною ділянкою за період експлуатації.
Таким чином, Прокурором доведено, що держава в особі РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях  позбавлена того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, пунктом 11.2 Розділу 11 Договору купівлі-продажу чітко визначено, що  уразі невиконання однією із сторін умов цього Договору він може бути змінений або розірваний на вимогу другої сторони за рішенням суду або господарського суду.
З урахуванням встановленого під час розгляду справи, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про обґрунтованість вимог Позивача розірвання договору № 926 від 15.05.2002 в зв`язку з істотним порушенням Відповідачем своїх зобов`язань за цим договором, який не завершив будівництво об`єкта нерухомості у визначений договором строк.
Враховуючи встановлені судами фактичні обставини стосовно невиконання відповідачем зобов`язань щодо закінчення будівництва, виявлене порушення є триваючим (протягом 12 років), відсутність доказів на спростування вказаних обставин, а також законодавче визначення можливості розірвання договору на вказаній підставі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про підставність вимог Позивача про розірвання договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва та повернення у державну власність об`єкта.
Щодо тверджень Відповідача щодо пропущення строку позовної давності, то згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність – це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. 
Відповідно до постанови Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 464/2638/17, триваюче правопорушення – це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. При цьому Суд зауважив, що встановлені строки звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи слугують меті забезпечення дотримання принципу правової визначеності, але не повинні використовуватися як засоби легалізації неправомірної поведінки і не повинні застосовуватися стосовно заходів, які спрямовані на припинення неправомірної поведінки. 
Щодо доводів скаржника, що мають місце об`єктивні обставини, які унеможливили закінчення будівництва спортивного комплексу у встановлений строк з причин необхідності перенесення з будівельного майданчика каналізаційного залізобетонного колектора Ду=500. Відповідачем також констатовано факт знаходження на території спортивного комплексу за адресою м. Одеса, вул. В. Стуса, 1 ливневої каналізації, проте не надано жодних обґрунтованих підтверджень необхідності перенесення каналізаційного колектору за межі забудови або того, яким чином зазначений колектор впливає на початок та закінчення будівництва, готовність якого на момент укладення договору купівлі-продажу складала 70%. 
Відповідачем не надано жодних документально підтверджених письмових, графічних матеріалів, висновків або звітів експертів, спеціалістів у сфері будівництва на підтвердження того, що розташування колектору впливає на об`єктивну неможливість завершення добудови спортивного комплексу. 
Крім того, за результатами звернення ТОВ «Лада Експорт» із листом від 24.12.2014 за № 74/05-01 до регіонального відділення щодо продовження строку будівництва об`єкту приватизації у зв`язку із необхідністю переносу залізобетонного каналізаційного колектору та ливневої каналізації за пляму забудови для чого необхідно проведення глибокої технічної експертизи стану будівельних конструкцій та гідрологічних умов ґрунтів, останні отримали відмову у наданні згоди щодо продовження строків будівництва з боку органів місцевої влади.
Так, підставами такої відмови стало, зокрема, окрім невиконання умови щодо завершення будівництва у встановлені строки, відсутність укладеного договору про пайову участь замовників у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеса, як зазначено у п. 3.9. розділу 3 Методики визначення пайової участі замовників у створенні та розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури у м. Одесі у редакції, затвердженої рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.11.2014 № 339, (у редакції чинній на момент звернення ТОВ «Лада Експорт» із відповідною заявою про надання дозволу); невиконання Покупцем умов п. 5.2 Додаткової угоди до Договору купівлі продажу в частині обов`язку Покупця завершити будівництво спортивного комплексу у строк до 31.12.2015; надати спорудження спортивного комплексу для некомерційного використання жителям Малиновського району м. Одеса, а також для проведення дитячо-юнацьких змагань; розробити графік некомерційного використання спортивного комплексу, що не було виконано ТОВ «Лада Експорт».
Крім того, як встановлено, з бізнес-плану по завершенню забудови об`єкта незавершеного будівництва «Спортивний комплекс» у м. Одесі по вул. Стуса, 1 від 2002 року, наданий ТОВ «Лада Експорт», забудова будівельного комплексу проводиться у дві черги:
І          черга: спортзал з готелем, службовими та іншими приміщеннями, реабілітаційний центр спортсменів, спортивні плоскосні споруди, об`єкти та споруди інженерного забезпечення (трансформаторна підстанція, дизельна електростанція, резервуари запасу води, інженерні мережі та ін).
ІІ черга: двоповерхова будівля автосалону. На 1 поверсі демонстраційний зал, а на другому поверсі адміністративні, службові та підсобні приміщення.
Перша черга будівництва призначена для проведення учбово-тренувальних оздоровчих занять та змагань різних рівнів, у тому числі міжнародних, а також культурно-видових та масових заходів і складається з:
-          спортзалу з готелем, підтрибунними та іншими приміщеннями, залу аеробіки і ритмічної гімнастики, роздягальні, душової , санвузла, службового приміщення, адміністративного, інженерно-технічного і підсобного призначення;
-          сауни на 10 осіб з масажною, кімнатою відпочинку та басейном;
-          буфету-кафе на 42 посадкових місця з додатковими приміщеннями;
-          готелю на 65 койко-місць з кімнатою відпочинку;
- відновлювальний центр для спортсменів з тренажерною залою, душовою, роздягальнею, санвузлом, сауною, кімнатою відпочинку;
- об`єкти та будівлі інженерно-технічного забезпечення спорткомплексу (трансформаторна підстанція, дизельна електростанція, резервуари запасу води, інженерні мережі та ін).
Друга черга будівництва призначена для оптової та роздрібної торгівлі новими та старими автомобілями, авто товарами:
- двоповерхова будівля автомобільного салону з офісом та підсобними приміщеннями.
У подальшому, зміни до бізнес-плану вносились лише у частині порядку та черговості проведення робіт (згідно з уточненим бізнес-планом ТОВ «Лада експорт» від 21.12.2012)
А відтак, з урахуванням викладеного та наданих ТОВ «Лада Експорт» бізнес планів від 2002 та 2012 років, товариством заплановано не лише використання спортивного комплексу з метою проведення спортивних змагань, але й здійснення господарської діяльності та отримання прибутку.
Враховуючи викладене, ТОВ «Лада Експорт» повинні були укласти договір пайової участі замовників у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури у м. Одесі (згідно з Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.11.2014 № 339), проте не зробили цього.
До того ж, як встановлено з повідомлення Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради від 19.02.2024 за № 01-15/36, Департаментом було надано вихідні дані - містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 02.12.2019 № 01-06/312 на будівництво житлових будинків, об`єктів громадського призначення з дитячим дошкільним закладом та завершення будівництва спортивного комплексу за адресою: м. Одеса, Малиновський район, вул. Василя Стуса, 1, замовник - ТОВ «Лада Експорт».
Окрім того, із листа Управління ДАБК Одеської міської ради від 06.03.2024 за № 01 6/35 пр встановлено, що 18.02.2020 ТОВ «Лада Експорт» подало повідомлення про початок підготовчих робіт на земельній ділянці 5110137300:16:002:0013, з якого вбачається, що на вказаній земельній ділянці заплановано будівництво житлових будинків, об`єктів громадського призначення з дитячим дошкільним закладом та завершенням будівництва спортивного комплексу, вид будівництва - нове будівництво.
З огляду на викладене, з боку відповідача встановлено свідоме невиконання умов Договору купівлі-продажу, затягування терміну завершення будівництва та невідповідність умов укладеного договору із дійсними намірами на проведення забудови.
Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких підстав для скасування рішення господарського суду за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено. 
За вказаних обставин оскаржуване рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лада Експорт» – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Одеської області від 02.10.2024 у справі №  916/2427/24 – залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Лада Експорт».
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 20.01.2025.

Головуючий суддя                                                                      І.Г. Філінюк 

Суддя                                                                                          О.Ю. Аленін   

Суддя                                                                                          Н.М. Принцевська