Справа № 464/4697/24                                Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г. О. 
Провадження № 22-ц/811/3081/24                 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 січня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Цьони С.Ю.
з участю: представника ТзОВ «ФК «Марин - Фінанс» Альховської І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 09 вересня 2024 року, -
ВСТАНОВИВ:

у квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс»звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза кредитним договором.
В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 28 квітня 2021 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CL-3008403, за умовами якого банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в розмірі 101000.00 грн. строком на 60 місяців до 27 квітня 2026 року, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами та інші платежі, передбачені умовами договору. Позичальник своїх зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 119352.12 грн., з яких 59968.79 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 19745.35 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту, 848.83 грн. – заборгованість за строковими відсотками, 38789.15 грн. – заборгованість за простроченими відсотками. На підставі договору факторингу, укладеного 08 листопада 2023 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс», набуло право вимоги до боржника за кредитним договором № CL-3008403 від 28 квітня 2021 року, про що повідомлено боржника. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором № CL-3008403 від 28 квітня 2021 року в розмірі 119352.12 грн.
Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 09 вересня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс»,в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Апелянт стверджує, що надав суду належні та допустимі докази наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором № CL-3008403 від 28 квітня 2021 року, в тому числі і розрахунок заборгованості та досудову вимогу щодо виконання зобов`язань. Відповідач не надав жодних доказів на спростування позовних вимог, в тому числі і таких, які б підтверджували повернення ним отриманих в кредит коштів. Крім того, відповідач не звертався з вимогами про визнання вищезазначеного кредитного договору недійсним, відтак, виходячи з презумпції правомірності правочину та обов`язковості виконання умов договору, вищезазначений кредитний договір є правомірним та обов`язковим до виконання сторонами. Вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до вирішення даного спору, не витребувавши Реєстр з інформацією про право вимоги, який є додатком до договору факторингу, укладеного між ним та Акціонерним товариством «Кредобанк» 08 листопада 2023 року та підтверджує перехід до нього право вимоги за кредитним договором № CL-3008403 від 28 квітня 2021 року. Заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена, а заміна кредитора жодним чином не впливає на факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТзОВ «ФК «Марин - Фінанс» Альховської І.Б. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс», суд першої інстанції виходив з того, що позивач, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження перерахування та отримання відповідачем кредитних коштів та наявності у нього заборгованості за кредитним договором, а в наданому позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 зазначено лише загальну суму заборгованості із зазначенням розміру заборгованості її складових, а саме, загальної суми заборгованості по тілу кредиту та загальної суми заборгованості за відсотками, що унеможливлює перевірку судом правильності розрахунку заборгованості.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець, взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно зі ст. 634 ЦК Українидоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 2 ст.10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
З матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2021 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CL-308403, за умовами якого банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані у цьому договорі, повернути кредит та сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. 
Пунктом 2.1 кредитного договору № CL-308403 від 28 квітня 2021 року передбачено, що сума кредиту становить 101000.00 грн.
Строк (термін) кредитування – 60 місяців терміном до 27 квітня 2026 року (п. 2.3 кредитного договору № CL-308403 від 28 квітня 2021 року)
В пункті 2.6 кредитного договору № CL-308403 від 28 квітня 2021 року передбачено, що поточний (картковий) рахунок позичальника, на який здійснюється видача кредиту – №UA573253650000029093270093418
Згідно з п. 4.1 кредитного договору № CL-308403 від 28 квітня 2021 року за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35 % річних.
Відповідно до п. 6.2 кредитного договору № CL-308403 від 28 квітня 2021 року позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіку платежів, що є додатком № 1 до цього кредитного договору. Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 3618 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця впродовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору. 
У додатку №1 до кредитного договору № CL-308403 від 28 квітня 2021 року сторони погодили графік платежів за кредитним договором та розрахунок сукупної вартості кредиту, яка становить 217123.62 грн. та складається з тіла кредиту в розмірі 101 000 грн. та процентів за користування кредитними коштами в розмірі 116123.62 грн.
Як вбачається з виписки по особовому рахунку за період з 28 квітня 2021 до 07 листопада 2023 Акціонерним товариством «Кредобанк» 28 квітня 2021 року перераховано на картковий рахунок № НОМЕР_1 кошти в розмірі 101000 грн. на підставі кредитного договору № CL-308403 від 28 квітня 2021 року.
З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № CL-308403 від 28 квітня 2021 року станом на 08 листопада 2023 року вбачається, що така становить 119352.12 грн., з яких 59968.79 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 19745.35 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту, 848.83 грн. – заборгованість за строковими відсотками, 38789.15 грн. – заборгованість за простроченими відсотками.
08 листопада 2023 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» укладено договір факторингу про відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» набуло право вимоги до боржників, зазначених у додатку № 1 до цього договору.
Згідно з додатком №1 до договору факторингу про відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами від 08 листопада 2023 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № CL-308403 від 28 квітня 2021 року у загальному розмірі 119352.12 грн. 
30 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» надіслало ОСОБА_1 досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні, в якій повідомило ОСОБА_1 про те, що є новим кредитором за кредитним договором №CL-308403 від 28 квітня 2021 року та вимагає протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання вказаної вимоги усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання – достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме 119 352.12 грн. 
Відповідач, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав належних та допустимих доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості, в тому числі і таких, що підтверджували б сплату заборгованості в повному обсязі чи відсутність такої.
Враховуючи те, що сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, в тому числі погодили розмір процентної ставки та порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами, кредитний договір недійсним судом не визнавався, однак ОСОБА_1  належним чином не виконав умови кредитного договору № CL-3008403 від 28 квітня 2021 року, не повернув надані йому кредитні кошти в повному обсязі та не сплатив передбачені умовами договору проценти за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим у відповідача склалася заборгованість в розмірі 119352.12 грн., розмір якої ним не спростовано належними та допустимими доказами, колегія суддів приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» підлягає стягненню заборгованість в розмірі 119352.12 грн. 
Частина 13 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-3008403 від 28 квітня 2021 року в розмірі 119352.12 грн., то на підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс»» підлягає стягненню 2422.40 грн. судового збору за подання позову та 3633.60 грн. за подання апеляційної скарги.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 
Згідно з п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» – задовольнити.
Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 09 вересня 2024 року– скасувати та ухвалити постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» заборгованість за кредитним договором № CL-3008403 від 28 квітня 2021 року в розмірі 119352.12 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс»» 2422.40 грн. судового збору за подання позову та 3633.60 грн. за подання апеляційної скарги.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 23.01.2025 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М. Ванівський 

Р.П. Цяцяк