ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/959/25 Справа № 199/7072/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - РУДЕНКО В. В. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: 
головуючого судді - Максюти Ж.І.
суддів: - Космачевської Т.В., Халаджи О.В.
розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпроцивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 — ОСОБА_2 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2024 року про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ УКРАЇНА» про стягнення страхового відшкодування — за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась  ОСОБА_1 з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ УКРАЇНА» про стягнення страхового відшкодування .
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2024 рокуматеріали цивільної справи за позовом  ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ УКРАЇНА» про стягнення страхового відшкодування- передано за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.
Із вказаним судовим рішенням не погодився представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.
Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм процесуального права.
Предметом позову є відшкодування шкоди, заподіяної майну позивачки, місце заподіяння шкоди м. Дніпро, вул. Янтарна, 40, тому позивачка скористалась своїм процесуальним правом, передбаченим ч. 6 ст. 28 ЦПК України, та пред`явила позов за правилами альтернативної підсудності, за місцем заподіяння шкоди до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.
Якщо суд вважав, що місцем спричинення шкоди є не територія Амур-Нижньодніпровського районного м. Дніпро, то він зобов`язаний був передати справу за правилами альтернативної підсудності до іншого суду м. Дніпро, а не за місце реєстрації відповідача - до Шевченківського районного суду м. Києва. Зазначене відповідає положенням абз. 3 п. 46 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».
Від інших учасників справи відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно з частиною 2 статі 369 ЦПК України апеляційна скарга на вказану ухвалу суду першої інстанції підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.
Відповідно до частини 13 статі 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю – доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що у вересні 2024 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськазвернулась  ОСОБА_1  з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ УКРАЇНА» про стягнення страхового відшкодування, в якому просила суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на її користь страхове відшкодування в розмірі 16682,13 грн., судові витрати: судовий збір в розмірі 1211,20 грн та витрати на експертизу в розмірі 2760,00 грн (а.с.1-9).
Місцезнаходженням відповідача є адреса: 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 62.
Передаючи справу за підсудністю на розгляд Шевченківського районного суду міста Києва, суд першої інстанції виходив з того, що місцезнаходженням відповідача є місто Київ, тому така справа не підсудна Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська .
Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
За загальним правилом, визначеним у статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб,фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Стаття 28 ЦПК України унормовує альтернативну підсудність справ за вибором позивача. Зокрема, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди (частина шоста ст. 28 ЦПК України).
Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята ст. 28 ЦПК України).
Із системного аналізу вищевказаних норм можна дійти висновку, що, не виключаючи можливість для позивача звернутися до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність надає йому можливість також звернутися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.
Судом встановлено, що у вересні 2024 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськазвернулась  ОСОБА_1  з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ УКРАЇНА» про стягнення страхового відшкодування.
Дорожньо-транспортна пригода, якою було спричинено шкоду позивачці, відбулася за адресою: АДРЕСА_1 .
Підставою звернення до суду про стягнення зі страховика страхового відшкодування є завдання позивачці матеріальної шкоди у зв`язку з пошкодженням її транспортного засобу в результаті ДТП.
Спеціальним Законом, який унормовує спірні правовідносини між сторонами у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Відповідно до підпункту першого п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю,здоров`ю, майну третьої особи.
За таких обставин, ОСОБА_1 має право скористатися положеннями частини шостої ст. 28 ЦПК України, яка надає їй можливість звернутися за відшкодуванням шкоди, заподіяної її майну, за місцем заподіяння такої, а посилання Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськана те, що позивачка зобов`язана звернутися за розглядом спору до суду за місцезнаходженням відповідача є помилковим, оскільки не ґрунтуються на нормах процесуального права.
Право вибору належить саме позивачці, оскільки виключної підсудності у даному випадку не встановлено, чим остання і скористалась.
Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для її скасування з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. У даному випадку для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Керуючись статтями 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — ОСОБА_2 - задовольнити.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2024 року– скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді: