Номер провадження: 22-ц/813/2056/25 
Справа № 2-641/2010
Головуючий у першій інстанції Нікітішин В.П.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

                                ПОСТАНОВА
Іменем України
16.01.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Лозко Ю.П., Назарової М.В.,
учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк»
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України) справу
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі філії — Одеського обласного управління АТ “Ощадбанк”,
на ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2024 року, постановлену судом у складі судді Івінського О.О., в м. Подільську Одеської області,
за заявою Акціонерного товариства «Ощадбанк» про виправлення описки у рішенні суду по цивільній справі № 2-641/2010 за позовом Котовського транспортного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі ВАТ “Державний ощадний банк України” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,
в с т а н о в и в:
У січні 2009 року Котовський транспортний прокурор Одеської області в інтересах держави в особі ВАТ “Державний ощадний банк України” звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 9512,20 дол. США (75969 грн 18 коп. згідно курсу НБУ станом на 10.12.2009 року), з яких 8566 дол. США (68412 грн 35 коп. згідно курсу НБУ станом на 10.12.2009 року) — заборгованість по кредиту; 635 дол. США (5071 грн 43 коп. згідно курсу НБУ станом на 10.12.2009 року) — по нарахованим процентам за користування кредитом; 311,20 дол. США (2485 грн 40 коп. згідно курсу НБУ станом на 10.12.2009 року) — нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту.
Котовський міськрайонний суд Одеської області рішенням від 23.03.2010 року позовну заяву Котовського транспортного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі ВАТ “Державний ощадний банк України” відділення № 2823 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, задовольнив.
Стягнув з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» 75969 грн 18 коп. заборгованості за умовами кредитного договору, а на користь держави 759 грн 69 коп. судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді. 
У серпні 2023 року Акціонерне товариство «Ощадбанк» звернулося до суду з заявою про виправлення описки у рішенні суду, посилаючись на те, що судом допущена описка, а саме зазначено валюту стягнення суми заборгованості за кредитом в гривнях 75969,18 грн, замість заборгованості в доларах США в розмірі 9512,20 доларів США; також прізвище відповідача зазначити вірно як « ОСОБА_3 » замість помилково зазначеного як « ОСОБА_4 ». 
Котовський міськрайонний суд Одеської області ухвалою від 16 липня 2024 року заяву Акціонерного товариства «Ощадбанк» про виправлення описки у рішенні суду по цивільній справі № 2-641/2010, задовольнив частково.
Виправив описку, допущену в рішенні Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23 березня 2010 року, № 2-641/2010, зазначивши по тексту рішення прізвище відповідача як: « ОСОБА_3 », замість помилково зазначеного « ОСОБА_4 ». В іншій частині відмовив.
Ухвалюючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з тих підстав, що на момент ухвалення рішення законодавством було передбачено, що незалежно від того, у якій валюті в зобов`язанні визначено борг, засобом погашення грошового зобов`язання може бути лише національна валюта України. 
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» просить ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2024 року скасувати в частині відмови у задоволенні заяви Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі філії — Одеського обласного управління АТ “Ощадбанк”, прийняти нове судове рішення, яким виправити описку допущену в рішенні суду щодо зазначення валюти стягнення суми заборгованості за кредитом, в іншій частині ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем заявлялася позовна вимога про стягнення кредитної заборгованості в іноземній валюті — доларах США із зазначенням гривневого еквіваленту суми, однак, в резолютивній частині рішення зазначається про стягнення суми боргу лише в національній валюті України — гривні, а отже, існує неточність у зазначенні позовних вимог, які заявлялись позивачем та підлягали стягненню відповідно до висновків суду викладених в мотивувальній частині рішення.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.08.2024 року роз`яснювалося відповідачу право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте відзиву не надходило.
Копію апеляційної скарги та ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримав відповідно до ч. 6 ст. 272 ЦПК України.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі позивач отримав 15.08.2024 року о 17:47:43 годині в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.01.2025 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.
За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 19 частини першої статті 353 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, за необхідне зазначити наступне.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що на момент ухвалення рішення законодавством було передбачено, що незалежно від того, у якій валюті в зобов`язанні визначено борг, засобом погашення грошового зобов`язання може бути лише національна валюта України. 
Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. 
З матеріалів цивільної справи вбачається, що в провадженні Котовського міськрайонного суду Одеської області перебувала цивільна справа за позовом Котовського транспортного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі ВАТ “Державний ощадний банк України” відділення № 2823 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.
Котовський міськрайонний суд Одеської області рішенням від 23.03.2010 року позовну заяву Котовського транспортного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі ВАТ “Державний ощадний банк України” відділення № 2823 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, задовольнив.
Стягнув з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» 75969 грн 18 коп. заборгованості за умовами кредитного договору, а на користь держави 759 грн 69 коп. судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді. 
З копії кредитного договору № 588-Н від 16.03.2007 року, вбачається, що банк зобов`язався надати позичальнику ОСОБА_1 кредит в сумі 12140 дол. США строком до 16 березня 2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,2 % річних.
Позивач в позові просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 9512,20 дол. США (75969 грн 18 коп. згідно курсу НБУ станом на 10.12.2009 року), з яких 8566 дол. США (68412 грн 35 коп. згідно курсу НБУ станом на 10.12.2009 року) — заборгованість по кредиту; 635 дол. США (5071 грн 43 коп. згідно курсу НБУ станом на 10.12.2009 року) — по нарахованим процентам за користування кредитом; 311,20 дол. США (2485 грн 40 коп. згідно курсу НБУ станом на 10.12.2009 року) — нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту
Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.
Виконавчий лист по справі № 2-641/10 видано 05.04.2010 року, що підтверджується його копією. 
У листопаді 2012 року Відділ державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області звертався до суду з поданням про розшук ОСОБА_1 , в якому зазначалося що на виконанні знаходиться виконавче провадження з примусового виваокння виконавчого листа № 2-641, виданого 05.04.2010 рокуКотовським міскрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на корить ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 49066,68 грн.
Зазначені обставини свідчить про те, що вищезазначений виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області. 
У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2021 року у справі № 22-ц/354/11 (провадження № 61-13870св20), зазначено, що: «описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність. Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки. Не є арифметичними помилками, а отже, не можуть бути виправлені застосування неправильних методик підрахунку та неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень».
Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не змінюється суть судового рішення.
Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Колегія суддів зазначає, що під опискою слід розуміти зроблену судом механічну (мимовільну, випадкову) граматичну помилку в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках, тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адреси, зазначення дат та строків.
Зі змісту заяви про виправлення описки вбачається, що стягувач фактично не погоджується зі змістом резолютивної частини рішення суду, в якому заборгованість відповідача (боржника) визначена у національній валюті, оскільки вважає, що така заборгованість має бути стягнута у валюті - долари США, таким чином заявник фактично просить виправити описку шляхом зміни змісту судового рішення, що не може вважатися опискою, в розумінні положень ст. 269 ЦПК України, є недопустимим та суперечить принципу правової визначеності.
Вказана вимога заявника могла бути підставою для оскарження рішення суду, а не підставою для виправлення описки. Однак, позивач правом на оскарження рішення суду, у встановленому законом порядку не скористався, вказане рішення набрало законної сили.
Колегія суддів зазначає, що позивач виконавчий лист № № 2-641виданий на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2010 року отримав, звертався з заявою про його примусове виконання, отже достовірно був обізнаний зі змістом рішення, зокрема і його резолютивною частиною, та протягом часу з дня поставлення рішення до серпня 2023 року – більш ніж 13 років, ні з апеляційною скаргою, ні з заявою про виправлення помилки в судовому рішенні не звертався. Отже не вчинив жодних дій, які б свідчили про незгоду позивача з рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2010 року в частині невідповідності змісту мотивувальної та резолютивної частини судового рішення змісту позовної заяви, як про те стверджує банк у заяві про виправлення описки, зокрема з підстав не зазначення судом про стягнення з відповідача заборгованості, вираженої в доларах США.
Задоволення заяви про виправлення описки у цій справі суперечило б принципу правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania).
Отже доводи апеляційної скарги є аналогічними заяві про виправлення описки та правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, і не є підставою для скасування ухвали в оскаржуваній частині.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та виправлення описки в резолютивній частині рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23 березня 2010 року, тому підстави для скасування ухвали в оскаржуваній відсутні, оскільки вона постановлена з дотриманням норм процесуального права.
Згідно  із ст. 375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержаннямнорм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії-Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», залишити без задоволення.
Ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2024 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 16 січня 2025 року.

Головуючий                                                         В.А. Коновалова

Судді                                                                Ю.П. Лозко

                                                                М.В. Назарова