КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
апеляційне провадження №22-ц/824/3730/2025
справа №754/6821/24
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
29 січня 2025 року                                                                                      м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача       Поліщук Н.В.
суддів                         Верланова С.М., Соколової В.В.,
за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», підписаною адвокатом Плясуном Олександром Івановичем, на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Бабко В.В.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про порушення прав споживачів, -
 
встановив:
У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про порушення прав споживачів.
В обґрунтування позову вказує, що позивачка проживає у квартирі АДРЕСА_1 . З грудня 2020 року власницею квартири за договором дарування є донька позивачки - ОСОБА_2 . Позивачка продовжує проживати у вказаній квартирі.
Вказує, що 19 листопада 2019 року під час обстеження квартирних приладів обліку водопостачання позивачці надано припис - попередження про проведення до 19 грудня 2019 року повірки лічильника холодної води у зв`язку із закінченням в травні 2019 року чотирирічного терміну від дня попередньої його повірки.
Вказує, що у зв`язку із станом здоров`я та карантинних обмежень позивачка вирішила не робити повірку лічильника відповідно до припису - попередження від 19 листопада 2019 року, і прийняти те, що лічильник буде знятий з обліку.
Згідно пункту 11 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, плата за користування послугою має нараховуватися як для споживача, квартира якого не обладнана засобами обліку.
 17 листопада 2020 року позивачка виявила, що лічильник холодної води працює занадто швидко при перекритих кранах та звернулась до АТ «Київводоканал», залишивши заяву на розпломбування лічильника та його заміну у зв`язку із його аварійним станом. Розпломбування аварійного лічильника перед його демонтажем здійснено 18 листопада 2020 року через добу після подання заяви.
25 листопада 2020 року за заявою позивачки встановлено лічильник, який опломбовано та поставлено на облік, однак копії актів про розпломбування не повіреного аварійного лічильника №200702008283 та прийняття на облік іншого повіреного №570961 позивачці не надано.
Після демонтажу старого не повіреного лічильника і постановки 25 листопада 2020 року на облік повіреного, позивачка отримала повідомлення - рахунок на оплату послуг за попередній листопад 2020 року, в якому вказано номер старого аварійного лічильника. 
Згідно рахунку відповідача  переплата позивачки станом на 01 грудня 2020 становила 9,78 куб.м. води.
У січні 2021 року надійшло повідомлення - рахунок на оплату за грудень 2020 року, в якому вказаний номер встановленого повіреного та прийнятого на облік лічильника. В рахунку об`єм споживання води за місяць указаний в розмірі 50 куб.м. води. На неодноразові звернення до Розрахункового департаменту АТ «Київводоканал» з проханням скасувати неіснуючу заборгованість, позивачка по суті відповіді не отримала.
У 2023 року позивачка звернулась до суду з позовом, зокрема, з вимогою про визнання безпідставним і скасування нарахованого за грудень 2020 року об`єму споживання холодної води в розмірі 50,0 куб.м. Просила зобов`язати Розрахунковий департамент ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» здійснити перерахунок оплати спожитої холодної води по особовому рахунку споживача за період з 19 грудня 2019 року до 25 листопада 2020 року.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 13 вересня 2023 року позов задоволено. Постановою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 вересня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Розрахункового департаменту ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» про порушення прав споживачів, залишено без задоволення.
Постанова суду мотивована тим, що Розрахунковий департамент ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» є відокремленим структурним підрозділом, який не є юридичною особою, не наділений цивільною процесуальною дієздатністю та не може виступати стороною у цивільному процесі, зокрема, відповідачем, до якого пред`явлено позов, що вказує на неможливість вирішення цивільного спору.
Крім того, відділом соціального захисту населення, за повідомленням ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», позивачці ОСОБА_1 знята субсидія на оплату комунальних послуг у зв`язку із наявною заборгованістю.
З метою захисту свого порушеного права позивачка звертається з позовом до ПрАТ "АК "Київводоканал".
Мотивуючи наведеним, просить суд визнати безпідставним нарахування позивачці за грудень 2020 року об`єму споживання холодної води в розмірі 50 куб.м.
Зобов`язати відповідача зробити перерахунок нарахувань оплати послуг по о/р № НОМЕР_1 за період з 19 лютого 2019 року до 25 листопада 2020 року як для квартири, що не обладнана приладом обліку води (пункт 11 Правил, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630). Стягнути з відповідача кошти в розмірі недоотриманої позивачкою з його вини житлової субсидії за період, починаючи з травня 2023 року.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року позов задоволено частково. Визнано безпідставним нарахування ОСОБА_1 , за грудень 2020 року об`єм споживання холодної води в розмірі 50,00 куб.м. Зобов`язано ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" здійснити перерахунок нарахувань оплати послуг по особовому рахунку споживача № НОМЕР_1 , за період з 19 грудня 2019 року до 25 листопада 2020 року, як для квартири, що не обладнана приладом обліку води. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.
Не погодившись з ухваленим рішенням в частині задоволених вимог, ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та не правильне застосування норм матеріального права, не повне з`ясування обставин справи
Стверджує, що судом першої інстанції не взято до уваги належні та допустимі докази, а саме припис-попередження від 19 листопада 2019 року, який підтверджує правильність донарахування за грудень 2020 року об`єму споживання холодної води в розмірі 50,00 куб. м.
Зазначає, що позивачка отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_2 на підставі Договору, оскільки після розміщення повідомлення та договору у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від позивача не надходило.
Вказує, що законодавством України встановлено обов`язок споживача щомісяця знімати та передавати виконавцю послуг показання квартирних засобів обліку води.
ОСОБА_1 з грудня 2019 року по грудень 2020 року показання квартирного засобу обліку води не передавала, тому нарахування здійснювалися за показниками будинкових засобів обліку води відповідно до пункту 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.
Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" встановлено обов`язковість проведення періодичної повірки квартирних засобів обліку (в тому числі - засобів обліку води) через міжповірочні інтервали за рахунок власників таких засобів та обов`язок щомісяця передавати показання засобів обліку води, проте споживачка квартири за адресою: АДРЕСА_2 , впродовж тривалого періоду не виконувала ці вимоги,
Зазначає, що 19 листопада 2019 року під час обстеження квартирних приладів обліку води був складений припис-попередження щодо для проведення метрологічної повірки квартирних приладів обліку холодної води в термін до 19 грудня 2019 року, однак позивачка вирішила не робити повірку квартирних приладів обліку води про що зазначила в позовній заяві,
17 листопада 2020 року від ОСОБА_1 до ПрАТ «АК «Київводоканал» надійшла письмова заява про розпломбування лічильника холодної води (№ 200702005283) за адресою: АДРЕСА_2 .
18 листопада 2020 року знято старий лічильник холодної води (№ 200702005283) та складено акт контрольного зняття показників.
25 листопада 2020 року ОСОБА_1 було встановлено новий лічильник холодної води (№570961), який опломбовано та поставлено на облік.
Разом з цим, при знятті приладу обліку води №200702005283 було виявлено, що фактичні обсяги спожитих послуг на 50 куб.м більші, ніж було обраховано за середніми показниками, оскільки позивачка не передавала показники квартирного засобу обліку води.
Заборгованість ОСОБА_1 виникла після заміни квартирних приладів обліку води після того, як було внесено в облікову базу Товариства фактичні показники заміненого засобу обліку холодної води (№ 200702005283) на новий (№ НОМЕР_2 ) по особовому рахунку № НОМЕР_1 , різниця яких з попередніми склала 50 куб. м. води об`єму споживання, за які у грудні 2020 року проведено донарахування у сумі 1087,80 грн.
Вказує, що попередження, які відповідач надсилає позивачу про існуючу заборгованість за особовим рахунком № НОМЕР_1 , мають інформаційний характер та жодним чином не порушують його прав.
Особовий рахунок, відкритий за адресою АДРЕСА_2 , в ПрАТ «АК «Київводоканал», є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача.
Таким чином, діями відповідача не порушені права позивача, як споживача. Цими діями позивач не був позбавлений можливості здійснити (реалізувати) свої права споживача повністю або частково, а сама по собі вказівка в особовому рахунку про наявність заборгованості не тягне для позивача негативних наслідків.
Уважає, що позовні вимоги є недоведеними, оскільки відсутні будь-які правові підстави для визнання нарахування за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання та відведення холодної води в розмірі 50 м. куб. незаконними, оскільки позивачка не надала належних та допустимих доказів на підтвердження порушення відповідачем своїми діями чи бездіяльністю її прав та інтересів, належним чином не обґрунтувала заявлені позовні вимоги, дії відповідача є правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.
Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року в частині задоволених позовних вимог скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
03 грудня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу.
В обґрунтування відзиву посилається на недобросовісність поведінки відповідача. Зокрема, вказує, що у приписі-попередженні відповідача від 19 листопада 2019 року зазначено про те, що у разі відмови від повірки лічильника нарахування плати за користування послугами централізованого водопостачання та водовідведення буде відбуватись як для квартири, що не обладнана приладами обліку.
Разом з тим, відповідачем нараховано 50 куб.м водопостачання на підставі показників лічильника, повірка якого не була проведена.
Звертає увагу, що позивачка, як сторона публічного договору, користуючись своїм правом на інформацію, чотири рази зверталась до розрахункового департаменту із заявами про скасування неіснуючого боргу та надання на ознайомлення та перевірки розрахунки сум оплати послуг за нормами пункту 11 Правил, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.
Посилається на безпідставність доводів апеляційної скарги про те, що заперечення позивача можуть бути викладені лише у разі пред`явлення позову відповідача про стягнення заборгованості.
Посилається на суперечливу поведінку відповідача.
Мотивуючи наведеним, просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року залишити без змін.
26 грудня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла відповідь ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" на відзив ОСОБА_1 .
Доводи відповіді на відзив фактично дублюють твердження викладені у апеляційній скарзі.
Щодо тверджень позивачки про скасування субсидії вказує, що в електронних файлах субсидерів, які щомісячно надходили до Товариства від Управління соціального захисту населення Деснянського району м. Києва зазначена така інформація по споживачці ОСОБА_1 , а саме:
-          з грудня 2020 по квітень 2021 було призначено житлову субсидію гр. ОСОБА_1 у грошовій готівковій формі;
-          з травня 2021 по вересень 2021 інформація про призначенню субсидії гр. ОСОБА_1 була відсутня;
-          з жовтня 2021 по квітень 2022 було призначено житлову субсидію гр. ОСОБА_1 у грошовій готівковій формі;
-          з травня 2022 по вересень 2022 інформація по призначенню субсидії гр. ОСОБА_1 була відсутня;
-          з жовтня 2022 по грудень 2022 було призначено житлову субсидію гр. ОСОБА_1 у грошовій готівковій формі.
У разі отримання сум призначеної субсидії у грошовій готівковій формі, комунальні послуги нараховуються в повному обсязі, споживач зобов`язаний сплачувати за спожиті послуги.
08 лютого 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві № 4330-208-6/Г-02/8-2600/24 надано письмову відповідь ОСОБА_1 , де зазначено, що за інформацією, наявною в підсистемі «Призначення та виплата деяких соціальних виплат» не було продовжено дію житлової субсидії з травня 2023 року, оскільки станом на 01.05.2023 наявна заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг, яка перевищує 680,00 грн.
До того ж, позивачці було рекомендовано звернутися повторно з новими документами та новою заявою на призначення житлової субсидії до органів Пенсійного фонду України та надати документальне підтвердження про сплату заборгованості або договори про реструктуризацію боргу, або оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (надати ухвалу про відкриття провадження у справі), що останньою зроблено не було, тому не була надана субсидія.
Просить апеляційну скаргу задовольнити.
В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила оскаржуване рішення залишити без змін.
Представник ПрАТ "АК "Київводоканал" у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомляв. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності представника відповідача.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки ОСОБА_1 , розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року оскаржується в частині задоволених позовних вимог, відтак в іншій частині колегією суддів не переглядається.
Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції зробив висновок, що працівниками ПрАТ АК «Київводоканал» некоректно сформовано повідомлення - рахунок на оплату послуг за грудень 2020 року за централізоване постачання холодної води та водовідведення, а саме некоректно визначені об`єми споживання холодної води в розмірі 50,00 куб.м при нульовому показнику споживання (поточні показники 1169 - попередні показники 1169 = 0).
Суд зазначив, що відповідачем порушено норми нарахування послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постаново КМУ від 21.07.2005 № 630.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.
Відповідно до даних інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА №112361246 від 15 травня 2024 року убачається, що ОСОБА_1 з 09 квітня 2019 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 22).
Згідно даних припису-попередження ПрАТ АК "Київводоканал" від 19 листопада 2019 року убачається, що дата повірки лічильників встановлених у квартирі АДРЕСА_1 значить 27 травня 2015 року. Зазначено, що споживачці необхідно в термін до 19 грудня 2019 року провести повірку приладів обліку. У разі відмови від повірки, нарахування оплати за користування послугами централізованого водопостачання та водовідведення відбуватимуться, як для квартири, що не обладнана приладами обліку води (пункт 11 або пункт 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. ОСОБА_1 ознайомлена із змістом припису-попередження, що підтверджується власноручним підписом у відповідній графі (а.с. 11).
Відповідно до повідомлення - рахунку на оплату послуг за листопад 2020 року, за централізоване постачання холодної води та водовідведення за показниками попереднього лічильника № 200702008283, вказані наступні показники: поточні - 586, попередні - 581,5, об`єм споживання 4,50куб.м., та міститься інформація про переплату у розмірі 319,28грн (а.с.13).
Згідно даних акту приймання на абонентський облік засобів обліку води №998674 від 25 листопада 2020 року убачається, що відповідачем прийнято на абонентський облік засоби обліку води № НОМЕР_2 із показниками: холодне водопостачання - 01169 м3; гаряче водопостачання - 00269 м3 (а.с. 49).
Згідно даних акту приймання на абонентський облік засобів обліку води №1344727 від 28 липня 2022 року убачається, що відповідачем прийнято на абонентський облік засоби обліку води із показниками: холодне водопостачання - 01256 м3; гаряче водопостачання - 00013 м3 (а.с. 50).
Згідно повідомлення - рахунку на оплату послуг за грудень 2020 року, за централізоване постачання холодної води та водовідведення за показниками нововстановленого лічильника № 570961, зазначені такі показники: поточні - 1169, попередні - 1169 об`єм споживання 50 куб.м, та міститься інформація про необхідність сплати 874,98грн (а.с. 14).
Згідно даних довідки №4388/8/8/02-23 від 16 травня 2023 року убачається, що у ОСОБА_1 станом на 01 квітня 2023 року обліковується заборгованість перед ПрАТ "АК "Київводоканал" за о/рах НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 у сумі 1 433,65 гривень, з якої заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення - 1 394,46 гривень та плата за абонентське обслуговування - 39,19 гривень (а.с. 46).
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 13 вересня 2023 року визнано безпідставним і скасовано нарахований за грудень 2020 року об`єм споживання холодної води в розмірі 50,0 куб.м.. Зобов`язано Розрахунковий департамент ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» здійснити перерахунок оплати спожитої холодної води по особовому рахунку споживача № НОМЕР_1 за період з 19 грудня 2019 року до 25 листопада 2020 року у відповідності до пункту 11 або пункту 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (а.с. 15).
Постановою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 вересня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Розрахункового департаменту ПрАТ«Акціонерна компанія «Київводоканал» про порушення прав споживачів залишено без задоволення (а.с. 16-19, 38-45).
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон №2189-VIII) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до статті 5 Закону №2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Відповідно до пункту 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (далі - Правила №630), які були чинними у період спірних правовідносин і втратили чинність 01 травня 2022 року, централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання.
Відповідно до пункту 11 Правил №630 у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.
Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках:
у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу);
у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення;
у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.
За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку або не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено.
Згідно пункту 15 Правил №630 засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.
Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку:
з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці;
з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період.
У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.
У справі, що переглядається установлено, повідомлення-рахунок на оплату послуг за грудень містить два показники приладу обліку централізованого холодного водопостачання - поточний та попередній. Зазначені такі показники: попередній - 1169; поточний - 1169. Аналіз наведеного дозволяє зробити висновок, що відповідачем помилково зазначено про споживання 50 куб.м холодної води при нульовому показнику споживання.
При цьому, ураховуючи дані припису-попередження ПрАТ АК "Київводоканал" від 19 листопада 2019 року, згідно яких  споживачці необхідно в термін до 19 грудня 2019 року провести повірку приладів обліку, у разі відмови від повірки, нарахування оплати за користування послугами централізованого водопостачання та водовідведення відбуватимуться, як для квартири, що не обладнана приладами обліку води, а також той факт, що у спірний період повірка приладів обліку проведена не була, при цьому, згідно даних акту приймання на абонентський облік засобів обліку води №998674 від 25 листопада 2020 року  відповідачем на абонентський облік засоби обліку води № НОМЕР_2 прийнято 25 листопада 2020 року,  отже в спірний період нарахування мають відбуватися  як для квартири, що не обладнана приладами обліку води.
Висновки суду першої інстанції в цій частині є правильними та доводами апеляційної скарги не спростовуються.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги в частині відсутності порушеного права позивачки, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір, у свою чергу, не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144 цс 18); від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187 гс 18); від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338 цс 18); від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364 цс 19); від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-84 гс 20).
За обставин цієї справи, колегія суддів уважає, що вимога ОСОБА_1 про визнання безпідставним нарахування ОСОБА_1 за грудень 2020 року об`єм споживання холодної води в розмірі 50,00 куб.м та зобов`язання ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" здійснити перерахунок нарахувань оплати послуг по особовому рахунку споживача № НОМЕР_1 , за період з 19 грудня 2019 року до 25 листопада 2020 року, як для квартири, що не обладнана приладом обліку води, є обґрунтованими та відповідають критеріям ефективного судового захисту, оскільки задоволення таких вимог відновлює порушені права позивачки та встановлює між сторонами правову визначеність, яка полягає у визначенні методу нарахування у спірний період.
Відтак, апеляційний суд констатує, що рішення суду першої інстанції ухвалено на підставі досліджених доказів, норми матеріального права застосовано правильно.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.
Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду, колегією суддів не установлено.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», підписану адвокатом Плясуном Олександром Івановичем, залишити без задоволення.
 
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року в оскарженій частині залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повну постанову складено  03 березня 2025 року.

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         С.М. Верланов

В.В. Соколова