КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                                            
Справа №752/17997/24	Головуючий у І інстанції: Бойко О.В.	
Провадження №33/824/489/2025	 	
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
08січня 2025 року суддя Київського апеляційного суду              Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Конюшка Д.Б. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києвавід 06листопада 2024 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 06листопада 2024 року ОСОБА_1 . визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.164 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Конюшко Д.Б. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що наявними в матеріалах справи доказами не доводиться, що в діянні ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП
Також посилається на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 займався перевезенням пасажирів регулярно та на професійній основі. 
За доводами апелянта, матеріали справи також не містять доказів того, що ОСОБА_1 надавав пасажирам платні послуги перевезення.
За результатами апеляційного перегляду просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діяхОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.164 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Конюшка Д.Б., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.
Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він07.08.2024 рокуо 23 год., керуючи транспортним засобом «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 проспекту Голосіївський 17, в місті Києві,надавав послуги таксі з перевезення пасажирів, без оформлення ліцензії, передбаченої п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Розглянувши справу у відповідності до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 64 КУпАП.
Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченогоч.1 ст.164 КУпАП, суддя обґрунтував доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №326954 від 07.08.2024 року та додатками до нього, поясненнями особи, відносно якої складено протокол, відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції. 
Суд апеляційноїінстанціївважаєтакерішеннязаконним та обґрунтованим, з огляду на наступне. 
Частина 1 статті 164 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензія - запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб`єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.
Пунктом 24 частини 1 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, що діяльність з перевезення пасажирів автомобільним транспортом підлягає ліцензуванню.
Згідно ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату; автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Частиною 3 статті 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів, в тому числі, на надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.
Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Як встановив суд першої інстанції, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою на те особою у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, містить усі необхідні дані, на підставі яких можливо встановити фактичні обставини вчиненого правопорушення. 
З долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, дослідженого судом першої та апеляційної інстанції, вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford» у вказаному у протоколі місці та час. На момент зупинка ОСОБА_1 працівниками поліції в керованому ним транспортному засобі перебували інші особи, які повідомили працівникам поліції, що вони викликали таксі за допомогою мобільного додатку «Uklon». Пасажири прямували за визначеним ними маршрутом та оплатили поїздку через застосунок «Uklon».
Надані пояснення пасажирів підтверджуються скриншотамиз мобільного застосунку «Uklon», які є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що пасажири замовили  таксі за маршрутом: вулиця Петра Сагайдачного, 23/8 - вулиця Академіка Лебедєва 1, та здійснили оплату в розмірі 359 грн. Зазначений в застосунку транспортний засіб відповідає транспортному засобу, яким керує ОСОБА_1 , містить його фото, як водія автомобіля, із зазначенням кількості поїздок, які зробив ОСОБА_1 протягом одного року роботи, а саме 4361 поїздка. 
Наявні в матеріалах справи докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, суд першої інстанції визнав належними та допустимими, якими поза розумним сумнівом доводиться те, що він  в зазначеному протоколі місці та час  надавав послуги таксі з перевезення пасажирів, без оформлення ліцензії, передбаченої п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».
Цим самим спростовуються доводи захисника Конюшка Д.Б. про те, що ОСОБА_1 не займався перевезенням пасажирів на регулярній платній основі.
За наведених обставин притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, суд апеляційної інстанції визнає законним та обґрунтованим.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б стали підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено. 
Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника Конюшка Д.Б. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Постанову Голосіївського районного суду міста Києвавід 06листопада 2024 року, якоюОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, - залишити без змін, аапеляційну скаргу захисника Конюшка Д.Б. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                          І.А. Мосьондз