ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2025 року
м. Київ
справа № 9901/416/21
провадження № 11-253заі24
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого Уркевича В. Ю.,
судді-доповідача Кривенди О. В., 
суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Власова Ю. Л., Воробйової І. А., Гриціва М. І., Губської О. А., Єленіної Ж. М., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кравченка С. І., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Погрібного С. О., Ткача І. В., Ткачука О. С., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.,
за участю:
секретаря судового засідання Іванової Н. П.,
представника позивача - адвоката Огнев`юк Т. В.,
представника відповідача - Мовіле О. С., 
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Президента України Зеленського Володимира Олександровича на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2024 року(судді Білоус О. В., Блажівська Н. Є., Желтобрюх І. Л., Олендер І. Я., Яковенко М. М.) у справі № 9901/416/21 за позовом ОСОБА_1 до Президента України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Вища рада правосуддя, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії та
ВСТАНОВИЛА:
1.           У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Президента України, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Президента України щодо непризначення ОСОБА_1 на посаду судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська у передбачений законом строк;
- зобов`язати Президента України видати указ на підставі та в межах подання Вищої ради правосуддя (далі - ВРП, Рада), внесеного рішенням від 12 листопада 2020 року № 3097/0/15-20 «Про внесення Президентові України подання про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська».
2.           На обґрунтування позовних вимогпозивач зазначав, що глава держави упродовж тридцяти днів після надходження до Офісу Президента України (далі - Офіс) подання ВРП (рішення № 3097/0/15-20 «Про внесення Президентові України подання про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська» Рада прийняла 12 листопада 2020 року) в порушення вимог статті 128 Конституції України, статті 80 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) не видав указ про його призначення на посаду судді.
3.           На думку позивача, оскільки з дня надходження подання ВРП про його призначення на посаду судді до Офісу минуло 11 місяців, для підготовки проєкту та прийняття указу було достатньо часу, про що опосередковано свідчать укази про призначення інших суддів.
4.           Посилаючись на те, що у Президента України немає законних підстав не видати указ про призначення його на посаду судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська, ОСОБА_1 вважав бездіяльність Президента України щодо непризначення його на посаду судді протиправною.
5.           У відзиві на позовну заяву представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив залишити його без розгляду з мотивів пропуску позивачем строку звернення до суду. Таку позицію представник відповідача обґрунтовував положеннями частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за якими для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
6.           За твердженням представника Президента України строк оскарження бездіяльності відповідача у спірних правовідносинах сплив 18 січня 2021 року (місячний строк на прийняття Президентом України відповідного рішення та місячний строк на звернення до суду у разі відсутності такого рішення).
7.           Крім того, від представника Президента України надійшли додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву, де з покликанням на правову позицію щодо оцінки бездіяльності, сформовану Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 19 квітня 2018 року у справі № 800/426/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 800/304/17, від 01 квітня 2021 року у справі № 9901/183/20, від 10 лютого 2022 року у справі № 9901/369/21, відповідач стверджує про відсутність протиправної бездіяльності Президента України.
8.           Також представник відповідача у поясненнях звертає увагу на виняткову завантаженість Президента України з огляду на триваючу збройну агресію російської федерації проти України та необхідність першочергового розгляду питань, пов`язаних з обороною держави, захистом державного суверенітету, територіальної цілісності України, а також необхідність активної участі глави держави у зовнішньополітичних процесах задля забезпечення перемоги України.
9.           Ураховуючи наведене, вважає, що невчинення відповідачем дій у передбачений законом строк, тобто невидання указу про призначення позивача на посаду судді, наразі не має характеру протиправної бездіяльності і не може бути визнано таким, оскільки обумовлено сукупністю обставин, які об`єктивно унеможливили своєчасне вчинення відповідних дій, а не безпідставним зволіканням чи небажанням вчинити такі дії.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
10.        Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 19 вересня 2024 року позов задовольнив частково:
? визнав протиправною бездіяльність Президента України щодо непризначення ОСОБА_1 на посаду судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська у передбачений законом строк;
? зобов`язав Президента України відповідно до статті 80 Закону № 1402-VIIIрозглянути подання ВРП від 17 листопада 2020 року № 454/0/12-20 про призначення ОСОБА_1. на посаду судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська;
? у задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Крім того, суд вирішив відмовити у задоволенні клопотання представника Президента України про залишення позову без розгляду.
11.        За висновком суду першої інстанції, Президент України допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у непризначенні позивача на посаду судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська у строк більше 30 днів з дня внесення подання ВРП, серед іншого зауваживши, що строк з моменту реєстрації в Офісі подання про призначення ОСОБА_1. на посаду судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська (18 листопада 2020 року) і до моменту настання виключних обставин та введення в Україні воєнного стану (24 лютого 2022 року) був абсолютно достатнім і розумним для розгляду подання ВРП про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська та видання указу про його призначення на відповідну посаду на виконання вимог статей 106, 128 Конституції України.
12.        У частині позовних вимог про зобов`язання Президента України видати указ на підставі та в межах подання ВРП, внесеного рішенням ВРП від 12 листопада 2020 року № 3097/0/15-20 «Про внесення Президентові України подання про призначення ОСОБА_1. на посаду судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська», суд першої інстанції дійшов висновку, що, ураховуючи конституційно визначений обов`язок участі Президента України у формуванні судової влади, а також суспільне значення належного формування цієї влади, з огляду на вимоги частини другої статті 9 КАС України належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Президента України відповідно до статті 80 Закону № 1402-VIII розглянути подання ВРП від 17 листопада 2020 року № 4544/0/12-20 про призначення позивача на посаду судді.
13.        Надаючи оцінку заявленому представником відповідача клопотанню про залишення позовної заяви без розгляду через пропуск позивачем місячного строку звернення до суду, оскільки відповідач вважає, що строк оскарження бездіяльності розпочався 18 грудня 2020 року (завершився місячний строк на ухвалення Президентом України відповідного рішення з моменту надходження відповідного подання ВРП про призначення позивача на посаду судді) та закінчився 18 січня 2021 року, суд першої інстанції виходив з такого.
14.        Позивач не був і не міг бути своєчасно обізнаний про день надходження подання до Президента України, проте, враховуючи статус відповідача, мав легітимні очікування на своєчасне ухвалення рішення. При цьому характер вчиненої бездіяльності має ознаки триваючого порушення.
15.        Водночас з моменту підтвердження об`єктивних сумнівів у дотриманні відповідачем строків розгляду подання ВРП позивач вчиняв активні дії щодо отримання інформації про дату надходження до Офісу подання від ВРП та невідкладно звернувся до суду (лист Офісу від 09 вересня 2021 року № 22/1-09/4138 на запит ОСОБА_1 від 19 серпня 2021 року № 3526).
16.        За встановлених обставин колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що позивач не пропустив строк звернення до суду, а отже, підстав для задоволення клопотання про залишення позову без розгляду немає.
Короткий зміст та обґрунтування заявлених в апеляційній скарзі вимог
17.        Президент України не погодився з прийнятим судом першої інстанції рішенням та звернувся до Великої Палати Верховного Суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.
18.        Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, подібно доводам, викладеним у відзиві на позовну заяву, представник відповідача зазначає, що, зважаючи на те, що позивач мав бути повідомлений про розгляд питання щодо направлення подання про його призначення до Президента України, а рішення ВРП опубліковуються на її вебсайті та є загальнодоступними, у тому числі і для позивача, незважаючи на відсутність у ВРП обов`язку повідомляти кандидата про час виготовлення, підписання подання про призначення на посаду судді та направлення його до Офісу, позивач був обізнаний про наявність такого рішення та виготовлення його повного тексту. 
19.        З погляду апелянта, позивач усвідомлював, що Рада в розумні (найкоротші) строки після прийняття рішення від 12 листопада 2020 року направила відповідне подання про його призначення на посаду судді до Президента України, і таке подання перебуває на розгляді у глави держави, що підтверджується посиланням на лист позивача від 19 серпня 2021 року саме до Офісу про стан розгляду його подання. Тобто зі зверненням до відповідача позивач звернувся тільки після спливу 7 місяців з дня, коли у ОСОБА_1 мали бути обґрунтовані очікування щодо видання Президентом України відповідного указу про призначення його на посаду судді.
20.        Наголошує, що згадане листування позивача з Офісом не може свідчити про поважність причин пропуску строку звернення до суду після спливу строку (який у декілька разів більший, ніж визначений спеціальною нормою), позаяк таке листування жодним чином не заважало позивачу звернутись до суду із цим позовом раніше, ніж 08 жовтня 2021 року.
Позиція інших учасників справи
21.        У відзиві на апеляційну скаргу, доводи якої позивач вважає необґрунтованими і такими, що не свідчать про допущення будь-яких порушень Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду, йдеться про необхідність залишення скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення - без змін.
22.        Передусім ОСОБА_1 зазначає, що попри твердження відповідача про невідповідність оскаржуваного рішення вимогам статті 242 КАС України скарга не містить доводів, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі, неправильне застосування норм матеріального права. Усі твердження зводяться лише до необхідності залишення позову ОСОБА_1 без розгляду через порушення процесуального строку на звернення до адміністративного суду, однак в силу вимог процесуального закону такі доводи не можуть і не повинні слугувати єдиною підставою для скасування законного і обґрунтованого рішення суду.
23.        На спростування доводів апеляційної скарги щодо звернення до суду поза межами встановленого КАС України строку твердить, що суд першої інстанції детально проаналізував обставини подання позову та триваючий характер порушення прав позивача. Аргументи апеляційної скарги в цій частині вважає надуманими, такими, що ґрунтуються на припущеннях. та спрямованими на спонукання суду застосувати підходи надмірного формалізму.
24.        ВРП у відзиві на апеляційну скаргу відповідача навела хронологію обставин внесення подання про призначення ОСОБА_1 на посаду судді.
Рух апеляційної скарги
25.        Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 07 листопада 2024 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою Президента України на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2024 року, а ухвалою від 19 грудня 2024 року призначила справу до розгляду в судовому засіданні на 30 січня 2025 року. Розгляд справи був відкладений до 20 лютого 2025 року.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції
26.         ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Указом Президента України від 25 липня 2013 року № 391/2013 призначений строком на п`ять років на посаду судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська.
27.        Повноваження ОСОБА_1. припинилися 25 липня 2018 року у зв`язку із закінченням строку, на який його було призначено. На час розгляду справи в суді першої інстанції (і станом на сьогодні) ОСОБА_1. обіймає посаду судді у зазначеному суді, але не здійснює правосуддя у зв`язку із закінченням строку повноважень, отже, ця посада не є вакантною.
28.        Вища кваліфікаційна комісія суддів України (далі - ВККС) у складі колегії рішенням від 04 липня 2019 року № 569/ко-19 суддю Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 визнала таким, що відповідає займаній посаді.
29.        30 липня 2020 року до ВРП надійшла заява ОСОБА_1 про внесення Президентові України подання про призначення його на посаду судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська відповідно до підпункту 3 пункту 2 розділу II Закону України від 4 червня 2020 року № 679-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо відрядження суддів та врегулювання інших питань забезпечення функціонування системи правосуддя в період відсутності повноважного складу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України», оскільки рішенням колегії ВККС від 04 липня 2019 року № 569/ко-19 його визнано таким, що відповідає займаній посаді.
30.        Рішенням від 12 листопада 2020 року № 3097/0/15-20 ВРП вирішила внести Президентові України подання про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська.
31.        17 листопада 2020 року ВРП за результатами ухваленого рішення № 3097/0/15-20 внесла (направила) Президентові України подання № 454/0/12-20 про призначення судді на посаду (супровідний лист від 17 листопада 2020 року № 41235/0/9-20).
32.        Подання ВРП надійшло до Офісу 18 листопада 2020 року.
33.        Станом на час звернення з позовом до суду подання ВРП не розглянуто.
34.         ОСОБА_1 , вважаючи бездіяльність Президента України щодо невидання указу про його призначення на посаду судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська протиправною, звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
35.        Заслухавши суддю-доповідача, позицію учасників справи, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
36.        Статтею 128 Конституції України передбачено, що призначення на посаду судді здійснюється Президентом України за поданням ВРП в порядку, встановленому законом.
37.        Відповідно до частини другої статті 80 Закону № 1402-VIII Президент України видає указ про призначення судді не пізніше тридцяти днів із дня отримання відповідного подання ВРП.
38.        Доводів щодо обставин, які унеможливили видання Президентом України указу про призначення ОСОБА_1 на посаду судді, апеляційна скарга не містить.
39.        За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
40.        Доводи апеляційної скарги відповідача зводяться лише до того, що суд першої інстанції оскаржуваним рішенням помилково відмовив у задоволенні клопотання представника Президента України про залишення без розгляду позовної заяви, оскільки, з його погляду, строк оскарження бездіяльності відповідача у спірних правовідносинах сплив 18 січня 2021 року (місячний строк на прийняття Президентом України відповідного рішення та місячний строк на звернення до суду у разі відсутності такого рішення).
41.        Велика Палата Верховного Суду не може погодитися з доводами апеляційної скарги з огляду на таке. 
42.        Стаття 118 КАС України передбачає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
43.        Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
44.        Частина перша статті 120 КАС України визначає, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
45.        Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
46.        Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України).
47.        Пунктом 17 частини першої статті 4 цього Кодексу встановлено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
48.        Отже, для звернення до суду у справі щодо здійснення суддею професійної діяльності встановлено місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
49.        Частиною четвертою статті 123 КАС України передбачено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
50.        Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Водночас перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
51.        За змістом позовної заяви, ОСОБА_1 оскаржує саме протиправну бездіяльність Президента України щодо невидачі указу про його призначення на посаду, видати який в силу Закону № 1402-VIII відповідач має не пізніше тридцяти днів із дня отримання відповідного подання ВРП.
52.        Частиною четвертою статті 30 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VІІІ «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VІІІ) визначено, що інформація про дату, час і місце проведення засідання ВРП, а також проєкт порядку денного засідання, крім випадків, передбачених регламентом Ради, оприлюднюється на офіційному вебсайті ВРП.
53.        Особа, питання щодо якої має розглядатися ВРП, повідомляється про такий розгляд не пізніш як за десять календарних днів до дня засідання, крім випадків, якщо законом не вимагається участь такої особи у засіданні, а також якщо інше не визначено цим Законом (частина п`ята цієї ж статті).
54.        Відповідно до частини шостої статті 34 Закону № 1798-VІІІ резолютивна частина рішення ВРП, її органів оголошується публічно, безпосередньо після його ухвалення, а повний текст рішення оприлюднюється на офіційному вебсайті Ради не пізніше ніж на сьомий день із дня його ухвалення, якщо інше не визначено законом.
55.        Отже, Закон № 1798-VІІІ не передбачає обов`язку з боку ВРП або її апарату повідомляти особу, якої стосується подання, про час та дату його направлення до Офісу.
56.        Також законодавство не передбачає обов`язку ВРП або Офісу розміщувати наведену інформацію на офіційному сайті.
57.        З огляду на це слушним є висновок суду першої інстанції, що позивач не був і не міг бути своєчасно обізнаний про день надходження подання до Президента України, проте, враховуючи статус відповідача, мав легітимні очікування на своєчасне ухвалення рішення.
58.        Суд установив, що про дату надходження до Офісу подання ВРП про призначення ОСОБА_1 на посаду судді позивачеві стало відомо з листа Офісу від 09 вересня 2021 року № 22/1-09/4138 на його запит від 19 серпня 2021 року № 3526.
59.        Водночас представник відповідача не надав суду жодного доказу, який би спростовував зазначені доводи позивача та підтверджував, що ОСОБА_1 міг або повинен був дізнатися про порушення своїх прав раніше 09 вересня 2021 року.
60.        Велика Палата Верховного Суду вважає, що за встановлених у справі обставин у суду першої інстанції не було підстав для залишення позову без розгляду, оскільки позовна заява подана ОСОБА_1 08 жовтня 2021 року, тобто у межах установленого процесуальним законом строку звернення до суду з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав (09 вересня 2021 року).
61.        Не зайвим буде нагадати, що у справі «Лелас проти Хорватії» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) звернув увагу на те, що держава, чиї органи влади не дотримувалися власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.
62.        Також на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (справа ЄСПЛ «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.
63.        З огляду на наведене Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.
64.        Доводів щодо вирішення судом справи по суті заявлених позовних вимог апеляційна скарга не містить.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
65.        За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
66.        У цій справі суд першої інстанції не допустив порушень процесуального права, про які йдеться в апеляційній скарзі відповідача.
67.        Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правових висновків постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2024 року.
68.        Отже, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 266, 308, 311, 315, 316, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1.           Апеляційну скаргуПрезидента України Зеленського Володимира Олександровича залишити без задоволення.
2.           Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2024 року у справі № 9901/416/21 за позовом ОСОБА_1 до Президента України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Вища рада правосуддя, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                                       В. Ю. Уркевич
Суддя-доповідач                                                                                     О. В. Кривенда 
Судді:                                     О. О. Банасько                                           С. І. Кравченко
О. Л. Булейко                                             М. В. Мазур
Ю. Л. Власов                                               С. Ю. Мартєв
І. А. Воробйова                                          С. О. Погрібний
М. І. Гриців                                                 І. В. Ткач
О. А. Губська                                              О. С. Ткачук
Ж. М. Єленіна                                            Є. А. Усенко
Л. Ю. Кишакевич                                      Н. В. Шевцова
В. В. Король