КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
03 лютого 2025 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 755/10682/22
номер провадження 22-ц/824/2131/2025
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду 
цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,	
за участю секретаря судового засідання	                                  Єфіменко І.О.,	
учасники справи: представник позивача Олійник В.Б.,
представник відповідача Костинюк Д.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника ОСОБА_1   - ОСОБА_2 
на ухвалу Подільського районного суду міста Києва 25 липня 2024 року /суддя Петров Д.В./ про відмову у задоволенні заяви про виклик та допит свідка ОСОБА_3 
та на ухвалу Подільського районного суду міста Києва 25 липня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про виклик та допит свідка ОСОБА_4 /суддя Петров Д.В./
за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про забезпечення доказів
у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
До Подільського районного суду м. Києва звернулася представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мазур Т.В. із заявою про забезпечення доказів.
У поданій заяві ОСОБА_5 просила постановити ухвалу, якою забезпечити докази шляхом виклику та допиту в якості свідка ОСОБА_3 .
Також ОСОБА_5 звернулась із заявою про забезпечення доказів та просила постановити ухвалу, якою забезпечити докази шляхом виклику та допиту в якості свідка позивача ОСОБА_4 .
Ухвалами Подільського районного суду міста Києва від 25 липня 2024 року заяви ОСОБА_5 в інтересах відповідача ОСОБА_1 залишено без задоволення. /т. 3 а.с. 26-27, 74-77/
Не погоджуючись з вказаними рішеннями, апелянт звернулась з апеляційними скаргами, в яких просила ухвали скасувати, задовольнити вимоги заяв про виклик та допит свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема, не враховано доводів щодо удаваності договору позики - він містив елементи договору доручення та договору позики. Вказувала, що ОСОБА_3 у період спірних правовідносин між сторонами, перебувала у шлюбі з позивачем, а тому повинна була надавати згоду на укладення договору позики. Вказана обставина входить у предмет доказування у даній справі. Також наголошувала, що щодо щорічно поданих декларацій, з відкритих джерел вбачається, що удавана позика не декларувалась, що додаткового свідчить про удаваність правочину. Щодо свідка ОСОБА_4 вказувала, що позов є завідомо безпідставним,  позивач не відвідує судові засідання, його представники часто змінюються, що перешкоджає відповідачеві збирати докази, а отже, пояснення даного свідка щодо переписки сторін та встановлення правовідносин, що виникли, мають значення для розгляду справи.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судові рішення залишенню без змін на підставі наступного.
Судом встановлено, що звертаючись із заявою про забезпечення доказів шляхом допиту в якості свідка ОСОБА_3 заявником не надано належних та допустимих доказів, які мали підтвердити обставини викладені в заяві.
Крім того, у даній справі заявлено вимогу про стягнення коштів за договором позики, а отже, до предмету доказування у даній справі ті обставини, які, як свідок може, на думку представника відповідача, повідомити ОСОБА_3 не входять.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги щодо надання згоди на укладення позики, не є належними доказами, які таку згоду підтверджують. Крім того, вказаним обставинам оцінка надається шляхом прийняття рішення по суті.
Вірно вказував суд першої інстанції і на те, що звертаючись із заявою про забезпечення доказів, шляхом допиту в якості свідка позивача ОСОБА_4 , заявником не надано належних та допустимих доказів, які мали підтвердити обставини викладені в заяві, а саме наміри позивача переховуватися та приховувати від суду, та обставини, які мають суттєве значення для розгляду справи.
Отже, проаналізувавши вищенаведені обставини та положення процесуального закону суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяв представника відповідача адвоката Мазур Т.В. про забезпечення доказів шляхом допиту в якості свідка позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Доводи апеляційної скарги, щодо обов`язковості допиту ОСОБА_4 в якості свідка, також відхиляються апеляційним судом, оскільки він, як позивач у справі, має представника - адвоката та може допитуватися лише за його згодою, якої він не висловлює.
Також не враховуються і доводи апелянта в суді апеляційної інстанції щодо розгляду порушення порядку витребування справи, зокрема, розгляду не виділених матеріалів, а судової справи, розгляд якої в суді першої інстанції у зв`язку з цим не здійснюється, як такі, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції по суті розгляду заяв.
Таким чином,  доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.  375, 381, 382 ЦПК України, суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  представника ОСОБА_1   - ОСОБА_2  на ухвалу Подільського районного суду міста Києва 25 липня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про виклик та допит свідка ОСОБА_3 та на ухвалу Подільського районного суду міста Києва 25 липня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про виклик та допит свідка ОСОБА_4 -  залишити без задоволення.  
Ухвалу  Подільського районного суду міста Києва 25 липня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про виклик та допит свідка ОСОБА_3 та ухвалу Подільського районного суду міста Києва 25 липня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про виклик та допит свідка ОСОБА_4 - залишити без змін.  
Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
 
Головуючий:                                        Судді: