Справа № 991/136/25
Провадження № 1-кс/991/134/25

УХВАЛА
про відмову у задоволенні скарги

10 січня 2025 року 	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52024000000000354.

(1) Зміст поданої скарги
08.01.2025 до Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена скарга.
З її змісту вбачається, що детективами Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52024000000000354 від 11.07.2024 року, матеріали якого виділені з матеріалів кримінального провадження № 52022000000000431, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі - КК України).
20.11.2023 у кримінальному провадженні № 52022000000000431 стосовно ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.
На підставі ст. 308 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), 05.12.2024 за вих. № 33 на адресу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) направлена скарга. У ній порушувалось питання про недотримання детективами розумних строків стосовно виконання у кримінальному провадженні всіх слідчих (розшукових) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе для повного та об`єктивного встановлення усіх обставин кримінального провадження.
13.12.2024 він отримав лист вих. № 07/2-6006 вих-24 від 10.12.2024 про відмову у задоволенні його скарги. Проте, оскільки зазначений лист був підписаний неуповноваженою особою щодо розгляду таких скарг, то він оскаржив бездіяльність до слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.12.2024 у справі № 991/13953/24 зобов`язано прокурора, що є прокурором вищого рівня для прокурорів САП, розглянути скаргу вих.№ 33 від 05.12.2024.
06.01.2025 він отримав лист за підписом заступника керівника ОСОБА_5 № 07/2-6443ВИХ-24 від 31.12.2024, у якому повідомлено про відмову у задоволенні скарги вих. № 33 від 05.12.2024.
Таку відмову вмотивовано посиланням на зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а отже на неможливість проведення у ньому слідчих (розшукових) дій, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
Скаржник уважає відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків протиправною. 
Вказує, що законною підставою для відновлення зупиненого досудового розслідування може стати не тільки зникнення підстави, якою воно було зумовлено, а ще й наявна потреба проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.
У кримінальному провадженні, як до зупинення досудового розслідування, так і після, не проведено слідчих та процесуальних дії, за допомогою яких мали б встановлюватись обставин, які є суттєвими для встановлення об`єктивної істини, та які б сприяли повному і неупередженому розслідуванню.
Під час розгляду його скарги, прокурор вищого рівня мав з`ясувати: 1) чи виконані у кримінальному провадженні на час зупинення досудового розслідування усі необхідні та можливі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії; 2) чи існує у кримінальному провадженні потреба проведення тих слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій, про які зазначалось у скарзі, і за наявності хоча б одної з них, ним мала бути надана вказівка на відновлення досудового розслідування і на проведення відповідних процесуальних дій.
Захисник зауважує, що адресована прокурору вищого рівня скарга є цілком обґрунтованою. Наведені у ній обставини зумовлювали її задоволення, що, відповідно, зобов`язувало прокурора вищого рівня надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та вирішити питання про відповідальність порушників.
Попри це заступником керівника ОСОБА_6 як прокурором вищого рівня такі обставини помилково не враховані, що потягло за собою безпідставну та протиправну відмову у її задоволенні. Відповідно, оскаржуване рішення прокурора не можна вважати вмотивованим, обґрунтованим та законним.
У зв`язку з цим, скаржник просить зобов`язати прокурора вищого рівня САП протягом трьох днів повторно розглянути його скаргу вих. № 33 від 05.12.2024 та вжити відповідних заходів з невідкладним письмовим повідомленням особи, що звернулась із скаргою, про результати її розгляду.
(2) Позиції учасників провадження
ОСОБА_7 у судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.
Від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 надійшли заперечення на скаргу. Указує, що на виконання ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду, заступником керівника САП надано відповідь від 31.12.2024 № 07/2-6443вих-24 із відповідним обґрунтуванням підстав для відмови у задоволенні скарги. При цьому, кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_4 наразі зупинене у зв`язку з оголошенням вказаної особи у міжнародний розшук. Слідчі дії у цьому провадженні не проводяться, досудове розслідування наразі не є завершеним. Прокурор просив відмовити у задоволенні скарги на рішення про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків. Розгляд справи прокурор просив здійснювати без його участі.
(3) Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при вирішенні скарги
Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК є судовий контроль за додержанням законів органами досудового розслідування, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування.
Однією з форм такого контролю є розгляд скарг на рішення, дії та бездіяльність слідчого та прокурора у порядку ст. 303 КПК.
Відповідно до п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК, на досудовому провадженні, серед іншого, може бути оскаржено рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КПК, підозрюваний, обвинувачений, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. 
Як убачається з доданих до скарги матеріалів, ОСОБА_9 як адвокат, здійснює захист ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 52024000000000354 матеріали якого виділені з матеріалів кримінального провадження № 52022000000000431, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України. Досудове розслідування у ньому проводиться детективами НАБУ.
У межах цього кримінального провадження, 05.12.2024 ОСОБА_9 звернувся до керівника САП зі скаргою № 33 в порядку ст. 308 КПК. У ній він просив вжити заходів: 1) щодо надання відповідному прокурору обов`язкових для виконання вказівок щодо строків відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні, вчинення відповідних слідчих та процесуальних дій, а також прийняття законних процесуальних рішень; 2) щодо притягнення до відповідальності службових осіб, винних в недотриманні розумних строків.
Начальник управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді САП ОСОБА_10 своїм листом від 10.12.2024 № 07/2-6006ВИХ-24 повідомив захисника про розгляд його скарги. У листі зазначив, що підстав для задоволення скарги не встановлено.
Однак, захисник уважав, що реагувати на його скаргу мав саме прокурор вищого рівня, а тому звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.12.2024 у справі № 991/13953/24 зобов`язано прокурора, що є прокурором вищого рівня для прокурорів САП розглянути скаргу адвоката ОСОБА_3 вих.№ 33 від 05.12.2024.
На виконання цієї ухвали, заступник керівника ОСОБА_11 своїм рішенням (у формі листа від 31.12.2024 №07/2-6443ВИХ-24) не встановив підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 . Прокурор зазначив, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 наразі зупинене у зв`язку із оголошенням вказаної особи у міжнародний розшук, а тому слідчі дії у ньому не проводяться.
З аналізу положень ст. 308 КПК убачається, що за результатами розгляду скарги на недотримання розумних строків прокурор вищого рівня:
-надає відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки (у випадку задоволення поданої скарги);
-письмово повідомляє особу, яка подала скаргу, про результати її розгляду (у будь-якому випадку).
Вищезазначена норма не містить вказівки про необхідність у разі відмови в задоволенні скарги (повної чи часткової) винесення вмотивованої постанови, як наприклад про це чітко йдеться у ч. 2 ст. 220 КПК.
У ст. 110 КПК йдеться про те, що рішення прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли прокурор визнає це за необхідне.
Враховуючи це, слідчий суддя уважає, що направлення заступником керівника САП листа №07/2-6443ВИХ-24 від 31.12.2024 відповідає приписам ч. 2 ст. 308 КПК щодо письмового повідомлення про результати розгляду скарги
При цьому, слідчий суддя констатує, що прокурор вищого рівня (у даному випадку заступник керівника САП ОСОБА_12 ) здійснив процесуальне реагування на подану захисником скаргу в порядку ст. 308 КПК.
Подання скарги на рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків, передбачає перевірку слідчим суддею викладених фактів порушення розумних строків для вчинення певних процесуальних дій чи прийняття процесуальних рішень, тобто, наявність підстав і умов для задоволення скарги.
У даному випадку предметом оскарження є доводи захисника про надання відповідному прокурору обов`язкових для виконання вказівок щодо строків відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні, вчинення відповідних слідчих та процесуальних дій, а також прийняття законних процесуальних рішень.
Однак, прокурор вищого рівня не наділений повноваженнями здійснювати контроль та давати вказівки прокурору САП в межах здійснення останнім своєї процесуальної діяльності, зокрема, щодо відновлення досудового розслідування, вчинення відповідних слідчих дій тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 36 КПК прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури. Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень (ч. 1 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру»).
Згідно з ч. 3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті.
Аналіз указаних норм, дозволяє дійти висновку, що важливо дотримуватися процесуальної самостійності прокурора при здійсненні ним своїх повноважень, відповідно до вимог КПК, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень (у тому числі й їх керівники), забороняється.
Надання прокурором вищого рівня вказівки прокурору, який входить у групу прокурорів у визначеному кримінальному провадженні відновити досудове розслідування, вчинити відповідні слідчі та процесуальні рішення, очевидно виходить за межі його повноважень як керівника і по суті буде свідчити про його втручання у процесуальну діяльність іншого прокурора, порушило б гарантії незалежності прокурора у кримінальному провадженні.
А тому, скарга захисника ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків задоволенню не підлягає.
У випадку незгоди захисника з рішенням про зупинення досудового розслідування (у тому числі й з підстав не проведення тих слідчих дій, які слід було провести до його зупинення) він може звернутися з відповідною скаргою до слідчого судді в порядку п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК.
Також, захисник, відповідно до КПК може самостійно звертатися до слідчого, прокурора з клопотаннями про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. А у випадку прийняття рішення про відмову у їх задоволенні, оскаржувати їх в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК.
На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

-        відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52024000000000354.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                         ОСОБА_1