ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 951/833/24	Головуючий у 1-й інстанції Чапаєв Р.В. 	
Провадження № 33/817/117/25 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ч.1 ст.88-1 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності          ОСОБА_1  — адвоката Терлюка О.Я. на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 16 січня 2025 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

       Цією постановою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.88-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн 00 коп. (шістсот вісімдесят грн. 00 коп.) без конфіскації об`єктів тваринного світу.
       Стягнуто з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
       Згідно постанови суду, 07.11.2024 об 11 год. 45 хв.  ОСОБА_1 , перебуваючи в кіоску «Жива риба» по вул. Грушевського у с. Плотича Тернопільського району Тернопільської області, здійснював продаж живої риби, а саме: карась сріблястий в кількості 21 екз. загальною вагою 8,96 кг, щука в кількості 2 екз. загальною вагою 7,05 кг, товстолоб 1 екз. загальною вагою 2,4 кг, короп 11 екз. загальною вагою 9,020 кг без документів, що засвідчують законність придбання чи вилову риби з її природнього середовища та ветеринарного свідоцтва, чим порушив вимоги ст.7, 63 «Про тваринний світ», ст.37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів».
       В апеляційній скарзі захисник просить вказану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
       Вказані вимоги мотивує тим, що судом допущено спрощений підхід до розгляду справи, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ТР №0156 від 07.11.2024 належним чином не зафіксовано факт збуту  ОСОБА_1   об`єктів тваринного світу, не надано жодних доказів порушення останнім порядку придбання, збуту чи розповсюдження об`єктів тваринного світу, а також не було надано жодного доказу, який би підтверджував, що  ОСОБА_1 збував саме незаконно придбану рибу чи взагалі реалізовував її без належних документів.
       Зазначає, що відеозапис із місця події не можна прийняти як належний, допустимий та достовірний доказ, оскільки протокол не містить інформації про фіксацію правопорушення технічними відеозасобами, що нівелює доказове значення наданого компакт-диску.
       Вказує, що  ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, чим порушено його право на захист.
       Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків. 
       Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
       Вказані вимоги місцевим судом були дотримані у повному обсязі і будь-яких порушень під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.
        Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.88-1 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції і детально викладені у постанові.
       Обґрунтовуючи такий свій висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адмінправопорушення, суд вірно поклав в основу оскаржуваної постанови наявні в матеріалах справи докази, відображені у даних протоколу про адміністративне правопорушення ТР № 0156 від 07.11.2024 та фототаблиці долученого до нього, акті зважування риби від 07.11.2024, актом вилучення об`єктів лову (добування) у порушника (ів) ОСОБА_1 від 07.11.2024, розписці про передачу вилучених об`єктів лову від 07.11.2024, яким суд дав оцінку та вірно, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.88-1 КУпАП. 
        Згідно ч.1 ст.88-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення порядку придбання, збуту чи розповсюдження об`єктів тваринного або рослинного світу. 
       Так наявний у матеріалах справи протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП та складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими належними та допустимим доказом по справі, дослідженими судом першої інстанції.
       При оформленні адмінматеріалів інспектором ВОВБ “Рибоохоронний патруль” було складено акт зважування риби, акт вилучення об`єктів лову та фототаблицю до протоколу про адміністративне правопорушення.
       З приводу твердження захисника, що відсутні докази на підтвердження збуту рибу чи її реалізації без належних документів, то такі є безпідставними, з огляду на наступне.
       Як вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису при зустрічі із інспекторами ВОВБ «Рибоохоронний патруль» Тернопільського рибоохоронного патруля ОСОБА_1 їм детально роз`яснив, яка саме риба у нього наявна та по якій ціні він її продає.
       Доводи захисника, що зазначений відеозапис є неналежним доказом не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. 
       При цьому, ст.256 КУпАП не містить імперативних вимог щодо обов`язку зазначення у протоколі про адмінправопорушення відомостей про здійснення фіксування правопорушення за допомогою відеозйомки, а отже відсутність у протоколі про адмінправопорушення на це вказівки не є безумовною підставою для визнання такої недопустимим доказом.
       Статтею 63 Закону України «Про тваринний світ» встановлено відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, а саме адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.
       В даному випадку, документи, які підтверджують законність придбання риби, реалізація якої проводилась ОСОБА_1 , а також ветеринарна довідка або ветеринарне свідоцтво та довідка на реалізацію партії, у останнього були відсутні.
       Крім того ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень інспекторам, а також в процесі розгляду справи не надавав документів, які б засвідчили реалізацію риби без порушень. Не долучено таких і до матеріалів справи під час розгляду справи в апеляційному суді.
       Водночас, відповідно до статті 7 Закону України «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу, вилучені із стану природної волі, розведені (отримані) у напіввільних умовах чи в неволі або набуті іншим незабороненим законом шляхом, можуть перебувати у приватній власності юридичних та фізичних осіб. Законність набуття у приватну власність об`єктів тваринного світу (крім добутих у порядку загального використання) повинна бути підтверджена відповідними документами, що засвідчують законність вилучення цих об`єктів з природного середовища, ввезення в Україну з інших країн, факту купівлі, обміну, отримання у спадок тощо, які видаються в установленому законодавством порядку.
       Згідно зі статтею 37 Закону України «Про рибне господарство» у власності суб`єктів господарювання та фізичних осіб, іноземців, осіб без громадянства, а також іноземних юридичних осіб можуть перебувати окремі види водних біоресурсів, які на законних підставах, з додержанням умов та правил добування вилучені з природного середовища або розведені у штучно створених умовах, що підтверджено документами, які засвідчують законність їх набуття.
       Водні біоресурси, вилучені в порядку спеціального використання, є власністю користувачів з моменту, коли вони потрапили до знарядь вилову, крім видів, що становлять особливу природоохоронну, наукову та естетичну цінність, а також види, занесені до Червоної книги України.
       Згідно пункту 3.14.4 Правил любительського і спортивного рибальства (затверджений наказом Державного комітету рибного господарства України 15.02.99 №19) забороняється продаж або скуповування риби, ікри і водних безхребетних та продуктів їх переробки без наявності документа, який підтверджує законність їх придбання, та сертифіката якості.
       Отже, місцевий суд дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.88-1 КУпАП, що об`єктивно підтверджується наявними в матеріалах справи та вірно оціненими усіма доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.
       Щодо твердження апелянта, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, чим порушено його право на захист, то останні не заслуговують на увагу, оскільки в протоколі зазначено права особи, передбачені ст.268 КУпАП, але ОСОБА_1 відмовився від його підписання.
       Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його вік, вчинення правопорушення вперше, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та визначено стягнення в межах санкції ч.1 ст.88-1 КУпАП у виді штрафу. 
       За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

       На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

       Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності          ОСОБА_1 — адвоката Терлюка О.Я. — залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 16 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 — без змін.
       
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя