ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2025 року                                                                                      Справа № 902/269/24 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді                            Гудак А.В.
судді                                                      Мельник О.В.
судді                                                      Петухов М.Г.
секретар судового засідання Новосельська О.В.
за участю представників:
позивача: не з"явився                                                      
відповідача: Бойко А.М. адвокат
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного      апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТУС" на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 07.11.2024 у справі №902/269/24 (суддя Яремчук Ю.О. м.Вінниця, повний текст складено 18.11.2024)
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТУС" (вул. Кооперативна, 2а, с.Северинівка, Жмеринський р-н., Вінницька обл., 23126)                                                                                           
до: Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області (вул. Грушевського, буд. 29, с. Северинівка, Вінницька обл., 23126)                                              
про визнання рішення недійсним

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду Вінницької області від 07 листопада 2024 року по справі №902/269/2 заяву  Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТУС" на користь Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області  10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "АВГУСТУС" звернулось до суд з апеляційною скаргою в які просить суд скасувати додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 07 листопада 2024 року по справі №902/269/2 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про стягнення судових витрат, у повному обсязі. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 07 листопада 2024 року по справі №902/269/24 підлягає скасуванню в повному обсязі, оскільки судом неповно та неправильно встановлені обставини справи, не досліджено докази та порушено норми матеріального процесуального права. Так, зокрема позивач посилається на те, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02 жовтня 2024 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТУС" на рішення Господарського суду Вінницької області від 09 травня 2024 року у справі №902/269/24 залишено без задоволення. 
Скаржник зазначає, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02 жовтня 2024 року рішення Господарського суду Вінницької області від                                      09 травня 2024 року у справі №902/269/24 змінено, викладено мотивувальну частину рішення в редакції вказаної постанови та відмовлено у задоволені заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд встановив, що спір у справі виник внаслідок неправильних дій Северинівської сільської ради, яка прийняла оскаржуване рішення не у відповідності до вимог статті 14 Закону України "Про аквакультуру", що і призвело до звернення ТОВ "АВГУСТУС" із вказаним позовом. В свою чергу, підставою для відмови у позові є допущені процесуальні помилки позивачем у справі. Зважаючи на вищенаведене, оскільки судом встановлено відповідні обставини, з яким пов`язано застосування частини 9 статті 129 ГПК України, як то виникнення спору внаслідок неправильних дій сторони, тому витрати на професійну правничу допомогу адвоката понесені Северинівською сільською радою покладаються на відповідача у справі. Саме з цих підстав виходив апеляційний суд, приймаючи постанову у справі. Вказане рішення суду апеляційної інстанції є преюдиційними для суду першої інстанції. Однак, Господарський суд Вінницької області приймаючи оскаржуване рішення, проігнорував як рішення суду першої інстанції так і пояснення позивача з цього приводу. 
Скаржник зазначає, що відзив відповідача на позов не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат на професійну правничу допомогу. В даному випадку у позивача не було можливості належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, що порушує принцип змагальності. 
Поряд з цим, позивач зазначає, що заявлені представником відповідача витрати на правову допомогу є не співмірними зі складністю справи, не відповідають витраченому адвокатом часу. Відсутнє, будь-яке підтвердження того, що Клієнтом дійсно було сплачено кошти адвокату.  Доданий відповідачем акт виконаних робіт не передбачає облік часу який витрачено адвокатом на надання правової допомоги, що унеможливлює обрахунок вартості судових витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з вартості години роботи адвоката. У акті виконаних робіт зазначено послугу, яку взагалі не було надано відповідачеві, а саме: п. 4 Консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи.  Однак, представником відповідача було надіслано по даній справі лише відзив на позовну заяву, який не містить будь-яких додаткових матеріалів (доказів). відзив відповідача на позов не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат на професійну правничу допомогу. 
Крім того, скаржник зазначає, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Заявлені представником відповідача витрати на правову допомогу є не співвмірними зі складністю справи, не відповідають витраченому адвокатом часу, відсутній розрахунок, який би дозволив встановити реальність наданих адвокатом послуг. До прикладу, у справі було лише 2 засідання. Підготовче засідання тривало лише кілька хвилин. Друге засідання у справі також тривало не довго. Адвокатом крім відзиву на позов не надано жодного іншого документу у справі. 
Таким чином, скаржник вважає, що з урахуванням вищезазначеного можна зробити висновок, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу встановленим законом критеріям розумності та обґрунтованості не відповідають, а тому і не могли бути задоволені. 
Ухвалою суду від 24.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТУС" на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 07.11.2024 у справі №902/269/24.     Розгляд справи призначено на                   22 січня 2025 року.
Ухвалою суду від 20.01.2025 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТУС" адвоката Смішної Ілони Вікторівни про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції у справі № 902/269/24 задоволено. Судове засідання у справі №902/269/24 призначене на 22.01.2025 о 10:00 постановлено     провести за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТУС" адвоката                        Смішної І.В. в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку EASYCON.
Ухвалою суду від 21.01.2025 клопотання представника Северинівської сільської ради адвоката Бойка Артура Миколайовича про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції у справі № 902/269/24 задоволено. Судове засідання у справі №902/269/24 призначене на 22.01.2025 о 10:00                    постановлено провести за участю представника відповідача адвоката Бойка А.М. в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку EASYCON.
22 січня 2025 року представник позивача не прийняла участь в судовому засіданні  в режимі відеоконференції.
Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТУС".
Представник відповідача 22.01.2025 заперечив доводи апеляційної скарги та надав відповідні пояснення. Просив суд додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 07.11.2024 у справі №902/269/24 залишити без змін, апеляційну скаргу позивача без задоволення.
Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні 22.01.2025, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права при ухваленні оскарженого додаткового рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції, судова колегія дійшла висновку апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТУС" задовольнити, а додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 07.11.2024 у справі №902/269/24 скасувати, враховуючи наступне.
Предметом апеляційного оскарження у даній справі є додаткове рішення суду першої інстанції, яким з позивача на користь відповідача стягнуто 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.
Аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №242/4741/16-ц.
Відповідно до частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції представником відповідача адвокатом Бойко А.М. поданий 12.04.2024 лише відзив на позовну заяву з додатками в якому останній зазначив, що попередній  (орієнтовний) розмір судових витрат складається з витрат на правову допомогу, розмір яких та опис виконаних робіт будуть надані суду відповідно до вимог ст.126 ГПК України (а.с.40).
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 09 травня 2024 року у справі №902/269/24 відмовлено в позові     ТОВ "АВГУСТУС"     до Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання рішення недійсним.
14 травня 2024 року представником Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області сформовано та подано через систему «Електронний суд» заяву про винесення у справі додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу, в якій просив суд першої інстанції ухвалити  додаткове  рішення  по  справі  №902/269/24,  яким  вирішити питання  про  стягнення  витрат  на  правову  допомогу  на  користь  відповідача Северинівської сільської ради у розмірі 10000 грн. (а.с.62-66).
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 11.06.2024 судове засідання щодо розгляду заяви Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області  про ухвалення додаткового рішення у справі     № 902/269/24 призначено на 20.06.2024 (а.с.71).
18 червня 2024 року від Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов запит (№902/269/24/4109/24 від 17.06.2024) про термінове направлення матеріалів справ №902/269/24,  в зв`язку із надходженням апеляційної скарги  ТОВ "Августус" на рішення суду у даній справі (а.с.72). 
19 червня 2024 року на адресу суду першої інстанції надійшло заперечення представника позивача на заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, в якій зазначив, що заявником не надано жодного підтверджуючого доказу про сплату клієнту даних послуг, а також, відзив відповідача не містить попереднього розрахунку сум судових витрат на професійну правничу допомогу (а.с.151-153).
19 червня 2024 року з супровідним листом №902/269/24/708/24 матеріали справи №902/269/24 направлені до суду апеляційної інстанції (а.с.73).
02 жовтня 2024 року постановою Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТУС" на рішення Господарського суду Вінницької області від 09 травня 2024 року у справі №902/269/24 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Вінницької області від 09 травня 2024 року у справі №902/269/24 змінено, викладено мотивувальну частину рішення в редакції вказаної постанови. В задоволенні заяви представника відповідача - адвоката Бойка Артура Миколайовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, відмовлено (а.с.139-146).
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 28.10.2024 cудове засідання щодо розгляду заяви Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області  про ухвалення додаткового рішення у справі     № 902/269/24 призначено на 07.11.2024 (а.с.158).
Додатковим рішенням Господарського суду Вінницької області від 07 листопада 2024 року по справі №902/269/24 заяву  Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТУС" на користь Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області  10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Ухвалюючи вказане додаткове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що дослідивши подані відповідачем докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, враховуючи характер спору у даній справі, ступінь її складності, керуючись принципами справедливості та верховенства права, заява  уповноваженого представника Северинівської сільської ради підлягає задоволенню, з огляду на що  до стягнення з позивача підлягає сума в розмірі 10 000,00 грн.
Проте, колегія суддів з вказаним висновком суду першої інстанції не погоджується, враховуючи наступне.
Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті                41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від                                      26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
Згідно статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В якості доказів понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача надано: копію договору про надання правничої допомоги №14-2024 від 02.02.2024 року; копію акту виконаних робіт (наданих послуг) від 14.05.2024 до договору про надання правничої допомоги №14-2024 від 02.02.2024 року (а.с.62-66).
З матеріалів справи вбачається, що 02 лютого 2024 року між Адвокатським об`єднанням "Легальне право" (АО) та Северинівською сільською радою (клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги №14-2024.
Згідно п.2.2 договору, безпосереднє представництво інтересів клієнта  від імені адвокатського об`єднання за договором здійснюють адвокат Тиховський М.О. та /або адвокат Бойко А.М.
Відповідно до пунктів 3.1 - 3.3 договору, розмір гонорару, який клієнт сплачує АО за надану в межах цього договору правову допомогу складає 49950 грн. Оплата за даним договором здійснюється згідно актів виконаних робіт. Оплата послуг, які надаються АО в інтересах Клієнта здійснюється за надані послуги з правової допомоги, об`єм та розмір яких підтверджується Актами виконаних робіт та розрахунковими рахунками.
Згідно п.3.5 договору, вартість юридичних послуг згідно затвердженого кошторису може змінюватись (варіюватись) в залежності від об`єму виконаних робіт, з метою надання АО відповідних знижок клієнту.
14 травня 2024 року між АО "Легальне право" та Северинівською сільською радою підписано акт виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги №14-2024 від 02 лютого 2024 року.
В акті вказано перелік наданих послуг:
1) Надання консультацій з приводу виникнення спірних відносин щодо законності та можливості передачі у користування та укладання договору оренди земельної ділянки водного фонду та порядок поведінки (діяльності) органу - 1500 грн. (одна тисяча п`ятсот) гри.; 
2) Вивчення документів, що стосуються передачі у користування земельних ділянок та укладання договору оренди земельної ділянки водного фонду - 1000 грн. (одна тисяча) грн.; 
3) Опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, вивчення судової практики - 1500 грн. (одна тисяча п`ятсот) гри.; 
4) Формування правової позиції. Консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання дія справи - 1000 грн. (одна тисяча) грн.; 
5) Підготовка відзиву на позовну заяву по справі №902/269/24 - 3000 грн. (три тисячі) грн.; 
6) Представництво інтересів (забезпечення участі) адвоката у судових засіданнях 25.04.2024. 09.05.2024 - 2000 грн.(дві тисячі) грн.
Всього до сплати 10000 грн. (десять тисяч) грн. Замовник не має претензій до якості наданих послуг та строків їх надання Виконавцем.
Від імені Адвокатського об`єднання "Легальне право" правничу допомогу сільській раді на підставі ордеру серії №1126720 від 11.04.2024 надавав адвокат Бойко Артур Миколайович; ордеру серії АВ №1129335 від 24.04.2024 року надавав адвокат Тиховський Микола Олегович (а.с. 42, 51).
Заперечуючи проти розміру заявлених відповідачем витрат на правову допомогу позивач вказує, що у заяві відповідачем було наведено «детальний» опис виконаних робіт з метою демонстрації витраченого часу, який брався до уваги при розрахунку гонорару в рамках даної справи. Натомість, доданий відповідачем акт-виконаних робіт не передбачає облік часу який витрачено адвокатом на надання правової допомоги, що унеможливлює обрахунок вартості судових витрат на професійну правничу допомогу виходячи з вартості години роботи адвоката. Крім того, акт-виконаних робіт, який містить детальний опис робіт дублює послуги які адвокатом обраховуються фактично двічі, а саме: п. 2 Вивчення документів, що стосуються передачі у користування земельних ділянок та укладення договору оренди земельної ділянки водного фонду; п. 3 Опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, вивчення судової практики. Пункти 2 та 3 акту виконаних робіт містять аналогічні дії, пов`язані з вивченням документів та законодавства, що регулюють спірні правовідносини, що спричинило подвійне нарахування оплати за послуги. У акті виконаних робіт зазначено послугу, яку взагалі не було надано відповідачеві, а саме: п. 4 Консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи, однак, представником відповідача було надіслано по даній справі лише відзив на позовну заяву, яка не містить будь-яких додаткових матеріалів (доказів). Поряд з цим, позивач зазначає, що відзив відповідача на позов не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат на професійну правничу допомогу та представником Відповідача не надано жодного підтвердження про сплату клієнту даних послуг.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4     ст. 126 ГПК України     можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях     ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у     ст. 43 Конституції України.
Верховний Суд неодноразово викладав висновок щодо питання застосування положень ч. 4     ст. 126 ГПК України, з врахуванням критеріїв, що застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі     ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Досліджуючи обґрунтованість та пропорційність розміру заявлених до стягнення відповідачем витрат на правничу допомогу через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони, колегія суддів дійшла висновку стосовно їх неспівмірності, з огляду на наступне.
Так, дослідивши наданий відповідачем акт виконаних робіт від 14 травня 2024 року, колегія суддів вважає, що надані юридичні послуги: « 1) надання консультацій з приводу виникнення спірних відносин щодо законності та можливості передачі у користування та укладання договору оренди земельної ділянки водного фонду та порядок поведінки (діяльності) органу - 1500 грн (одна тисяча п`ятсот) грн.; 2) вивчення документів, що стосуються передачі у користування земельних ділянок та укладання договору оренди земельної ділянки водного фонду - 1000 грн (одна тисяча) грн.; 3) опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, вивчення судової практики - 1500 грн (одна тисяча п`ятсот) гри.; 4) формування правової позиції. Консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання дія справи - 1000 грн (одна тисяча) грн., поглинаються такою послугою:                        5) "Підготовка відзиву на позовну заяву по справі №902/269/24 - 3000 грн (три тисячі) грн» .
Таким чином, безпідставно здійснено тарифікацію юридичних послуг, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 акту виконаних робіт  від 14.05.2024 року. 
Також, колегія суддів вважає завищеними заявлені відповідачем витрати на представництво інтересів (забезпечення участі) адвоката у судових засіданнях 25.04.2024, 09.05.2024 в розмірі 2000 грн., оскільки судове засідання 25.04.2024  відбувалось 3 хв. (10:07:01 Відкриття судового засідання головуючим суддею – 10:10:24 головуючий суддя:                    Яремчук Ю.О. – закриття судового засідання), що підтверджується протоколом судового засідання в режимі конференції №2790402 від 25.04.2024 (а.с. 53), а відтак є розумним та обґрунтованим розрахунок послуг за представництво інтересів (забезпечення участі) адвоката у судових засіданнях 25.04.2024. 09.05.2024 на суму 1500,00 грн..  
Таким чином, за результатами дослідження наданого заявником акта виконаних робіт від 14 травня 2024 року суд апеляційної інстанції вважає, що розмір витрат Северинської сільської ради на правничу допомогу є обґрунтованим в сумі 4500,00 грн.
Водночас, колегія суддів зазначає, що згідно частини першою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Наведена правова норма визначає обов`язок сторони подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у першій заяві по суті.
Перелік заяв по суті справи визначений ч. 2     ст. 161 ГПК України, до якого входить: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Як зазначено вище, під час розгляду справи в суді першої інстанції представником відповідача адвокатом Бойка А.М. поданий 12.04.2024 лише відзив на позовну заяву з додатками в якому останній зазначив, що попередній  (орієнтовний) розмір судових витрат складається з витрат на правову допомогу, розмір яких та опис виконаних робіт будуть надані суду відповідно до вимог ст.126 ГПК України (а.с.40). Інших заяв в яких відповідачем зазначений попередній  (орієнтовний) розмір судових витрат в грошовому виразі відповідачем до ухвалення рішення Господарського суду Вінницької області від 09.05.2024 у справі №902/269/24 суду першої інстанції не подано.
Посилання представника відповідача на наявність попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат в тексті відзиву на позовну заяву суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки зазначення в тексті відзиву на позовну заяву речення: «Попередній  (орієнтовний) розмір судових витрат складається з витрат на правову допомогу, розмір яких та опис виконаних робіт будуть надані суду відповідно до вимог ст. 126 ГПК України»  не спростовує обов`язку відповідача зазначити його в грошовому виразі, які відповідач очікує понести під час розгляду справи в суді першої інстанції.
Таким  чином, як встановлено судом апеляційної інстанції, перша заява відповідача по суті (відзив на позовну заяву)     і єдина в матеріалах справи не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку     суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які останній поніс та які очікує понести у зв`язку із розглядом цієї справи в суді першої інстанції.
Згідно ч.2 ст.124 ГПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. 
Колегія суддів звертає увагу, що приписи ч.2     ст.124 ГПК України     забезпечують дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених     ГПК України, та крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення по справі) здійснювати розподіл судових витрат.
Крім того, колегія суддів відзначає, що відповідно до частини 9     статті 129 ГПК України     у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.
Зміст частини дев`ятої     статті 129 ГПК України     свідчить про те, що останньою встановлено дискреційне повноваження суду, тобто його право, а не обов`язок, здійснити розподіл судових витрат у вищезазначений спосіб. При цьому висновок суду про необхідність покладення судових витрат на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, повинен бути належним чином обґрунтованим.
Подібні правові висновки викладено також у постановах Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №927/515/21, від 25.11.2021 у справі №904/5929/19, від 15.09.2022 у справі №910/10159/21, додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №916/376/19.
Процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони.
Суд апеляційної інстанції, виходить з того, що визначаючи чи підлягає/не підлягає застосуванню частина дев`ята цієї статті у кожному конкретному випадку суд має, першочергово врахувати, що приписи частини дев`ятої     статті 129 ГПК України     застосовуються за наявності одночасно у сукупності таких умов: 1) вирішення судом спору по суті; 2) встановлення судом одного із таких випадків: зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони.
Виходячи з наведеного, колегія суддів враховує, що рішенням Господарського суду Вінницької області від 09 травня 2024 року по справі №902/269/2 відмовлено в задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТУС". 
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02 жовтня 2024 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТУС" на рішення Господарського суду Вінницької області від 09 травня 2024 року у справі №902/269/24 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Вінницької області від 09 травня 2024 року у справі №902/269/24 змінено, викладено мотивувальну частину рішення в редакції вказаної постанови та зроблено відповідні висновки щодо обставин справи: «Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту шляхом визнання протиправними і скасування рішень сільської ради про відмову у передачі в оренду частини водного об`єкта не зможе забезпечити і гарантувати позивачеві відновлення його порушеного права чи законного інтересу, а тому не спроможний надати ефективний захист, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні зазначеної позовної вимоги.
Під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд встановив, що спір у справі виник внаслідок неправильних дій Северинівської сільської ради, яка прийняла оскаржуване рішення не у відповідності до вимог статті 14 Закону України "Про аквакультуру", що і призвело до звернення ТОВ "АВГУСТУС" із вказаним позовом. В свою чергу, підставою для відмови у позові є допущені процесуальні помилки позивачем у справі». Вказана постанова набрала законної сили.
Суд першої інстанції наведеного не врахував, а тому дійшов необґрунтованих висновків щодо задоволення заяви  Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області  про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат та стягнення з позивача                     10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
З урахуванням вищевикладеного, правових підстав для задоволення заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат (вх.№ канц.01-34/5054/24) в суді першої інстанції не вбачається.
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 275 ГПК України  суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до пунктів 1-4 частини 1     статті 277 ГПК України, є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на неподання відповідачем до суду першої інстанції попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат (разом з першою заявою по суті) та з урахуванням встановлених обставин та висновків, викладених у постанові суду апеляційної інстанції від 02.10.2024 у справі №902/269/24 за результатами перегляду рішення суду першої інстанції від 09.05.2024 у даній справі про те, що спір у справі виник внаслідок неправильних дій Северинівської сільської ради, яка прийняла оскаржуване рішення не у відповідності до вимог статті 14 Закону України "Про аквакультуру", що і призвело до звернення ТОВ "АВГУСТУС" із вказаним позовом, керуючись приписами частини дев`ятої     статті 129 ГПК України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТУС" та скасування додаткового рішення Господарського суду Вінницької області від 07.11.2024 у справі №902/269/24 з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області  про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат (вх.№ канц.                         01-34/5054/24).
У зв`язку з тим, що чинним законодавством не передбачено справляння судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення, яким спір по суті не вирішувався, та зважаючи на те, що оскаржуваним додатковим рішенням вирішувалось питання про розподіл судових витрат, що не стосується суті спору, розподіл судового збору судом апеляційної інстанції не здійснюється.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТУС" задовольнити.
2. Додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 07.11.2024 у справі №902/269/24 скасувати та постановити нове судове рішення:
  "У задоволенні зави Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області  про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат (вх.№ канц.                       01-34/5054/24) відмовити."
3. Справу №902/269/24 повернути Господарському суду Вінницької області.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "29" січня 2025 р.

Головуючий  суддя                                                                      Гудак А.В.

Суддя                                                                                              Мельник О.В.  

Суддя                                                                                              Петухов М.Г.