Справа № 461/9622/24                        Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л. Д. 
Провадження № 33/811/1824/24                Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю ОСОБА_1 , представника Львівської митниці Лубоцького Б.І., розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці Лубоцького Б.І. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 10 грудня 2024 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.471 МК України

встановив:

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 10 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.471 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень. Вилучений, відповідно до протоколу про порушення митних правил №1433/20900/24 від 15.11.2024 року, товар постановлено повернути  ОСОБА_1 для вивезення на митну територію держави, з якої його було вивезено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці витрати за зберігання товару в розмірі 1556,46 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.
Згідно з постановою суду, 15.11.2024 року близько 00 год. 15 хв. громадянка України ОСОБА_1 поверталася з приватної поїздки, в якості водія транспортного засобу марки «Volkswagen Sharan», р.н. НОМЕР_1 , через пункт пропуску «Рава-Руська-Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці в напрямку руху в`їзд в Україну, обравши для слідування смугу спрощеного митного контролю позначену символами «зелений коридор», чим заявила про відсутність в нього будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.
При здійсненні візуального огляду вказаного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.
Автомобіль було скеровано до боксу поглибленого догляду товарів та транспортних засобів, де під час проведення митного огляду крім товарів, дозволених до переміщення через митний кордон України згідно з ч.1 ст.374 МК України (особистих речей, продуктів для власного споживання, згідно з ч. 2 ст. 378 МК України та Постановою КМУ №434 від 21.05.2012) у багажному відділенні та салоні автомобіля, без ознак приховування, було виявлено: 1) Кава розчинна ТМ «Cafe d'Or» GOLD в банках, вагою по 200 грам. кожна, у кількості 792 пгт., загальною вагою 158 кг. Відповідно до довідки загальна вартість тимчасово вилученого товару становить 158 000,00 грн.
Особисті речі та товари, що не перевищували обмежену законодавством України норму ввезення були пропущені гр. ОСОБА_1 для ввезення на митну територію України.
Таким чином, на думку митного органу, ОСОБА_1 вчинила дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів, що підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, шляхом недекларування, тобто не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом України, про товари, які переміщуються громадянином через митний кордон України.
Представник митного органу Лубоцький Б.І. подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить, не оспорюючи вину та кваліфікацію дій ОСОБА_1 оскаржувану постанову суду скасувати в частині накладеного стягнення та постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.471 МК України з призначення стягнення у виді штрафу та конфіскації вилучених товарів.
На підтримку своїх апеляційних вимог апелянт, фактично не оспорюючи вину ОСОБА_1 у скоєному покликається на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог законодавства, без повного та об`єктивного розгляду справи, оскільки на його думку суд необґрунтовано не застосував відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації предметів порушення митних правил.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, представника митного органу, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/9622/24 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Суд прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, що стверджується матеріалами справи, і таке в апеляційній скарзі представника митного органу не оспорюється.
Відповідно до санкції ч.3 ст.471 МК України на особу за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами може бути накладено стягнення у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.
Тобто санкція вказаної норми закону передбачає для суду дискреційні повноваження в частині можливості накладення стягнення у виді конфіскації товарів.
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь її вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, зокрема те, що ОСОБА_1 вину в скоєному порушенні митних правил визнала, щиро розкаявся в скоєному, вперше притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, яку виховує самостійно, а тому на переконання апеляційного суду судом першої інстанції обґрунтовано накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу без конфіскації товарів.
Постанова суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі представника митного органу, апеляційний суд не знаходить.
Керуючись ст.294 КУпАП, ст.467 МК України -

постановив:

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2024 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.471 МК України залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці Лубоцького Б.І. – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського
апеляційного суду Березюк О.Г.