Справа №  758/11190/23                                                   суддя в І-й інстанції Ларіонова Н.М.
Провадження № 33/824/1054/2025                                  суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 483 МКУ 

КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД
                     
П О С Т А Н О В А
Іменем України
17 лютого 2025 року                                                                                  м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Біотрейдінвест», реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -
В С Т А Н О В И В:
 
З протоколу про порушення митних правил № 0367/90300/24 від 20 серпня 2024 року, вбачається, що 06.04.2023 року через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці з Литовської Республіки транспортними засобами р.н. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , НОМЕР_4 / НОМЕР_5 , підприємство перевізник ТОВ «Вест Експрес» (код ЄДРПОУ 23815414), на митну територію України на адресу ТОВ «Біотрейдінвест» (м. Черкаси, вул. Добровольського 1, код ЄДРПОУ 39553347) ввезено товар «бензин моторний» у кількості 48,240 тон, 66,373 тис.л. при15° С, вартістю 51 194,70 Євро.
Переміщення товару через митний кордон України було здійснено на підставі наступних документів:
- митних декларацій типу «ІМ 40 ЕА» поданих до митного оформлення 06.04.2023 №№ 23UA903050013487U0, 23UA903050013514U8;
- товаротранспортних накладних CMR від 04.04.2023 №№ 688, 690;
- рахунків (invoice) від 04.04.2023 №№ ЕКО 7445, ЕКО 7447;
- сертифікату якості від 13.03.2023 № 163537;
- зовнішньоекономічного контракту від 21.07.2022 № 21-07-2022.
Відповідно до умов зазначеного зовнішньоекономічного контракту, продавцем товару виступало латвійське підприємство «Aron Group» SIA (Mukusalas 72, Riga, LV-1004, Latvia) відправку товарів здійснило литовське підприємство UAB «Ekoenergija» (Granito 11, Vilnius 02241 , Lithuania), одержувачем та покупцем є ТОВ «Біотрейдінвест».
06.04.2023 року зазначений товар був випущений у вільний оббіг на митній території України за митними деклараціями типу «ІМ 40 ЕА» №№ 23UA903050013487U0, 23UA903050013514U8.
З метою підтвердження фізико-хімічних характеристик товару до митних органів надано сертифікат (паспорт) якості від 13.03.2023 № 163537, відповідно до якого товар виготовлений підприємством Public Company «Orlen Lietuva» та відповідає стандарту LST EN 228:2012+А1:2017, відомості про який внесені до гр. 44 зазначених митних декларацій.
Відповідно до вимог ст. 198 Митного кодексу України митному органу в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації.
Нормами ст. 335 Митного кодексу України встановлено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі документи та відомості зокрема, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних заходів. Незалежно від виду транспорту, яким здійснюється переміщення товарів, під час прибуття товарів у пункт пропуску через державний кордон України надаються документи (відомості) або їх реквізити, у тому числі засобами інформаційних технологій (або у вигляді електронного документа), які підтверджують дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України.
Постановами Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1147 «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації» та від 09.04.2022 № 426 «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації» заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з російської федерації.
Відповідно до положень пункту 8 розділу «Вимоги щодо обігу палива на ринку» Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927 (далі Технічний регламент), «кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива».
Пунктом 5 Технічного регламенту до припинення або скасування воєнного стану в Україні та протягом наступних 90 календарних днів передбачено введення в обіг палив, які ввозяться на митну територію України з держав - членів ЄС та інших держав (крім палива походженням з російської федерації та республіки білорусь та/або палива, власниками якого є юридичні особи, які зареєстровані на території російської федерації та республіки білорусь, або кінцевими бенефіціарами яких є російська федерація та республіка білорусь, фізичні та юридичні особи, стосовно яких застосовано спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) відповідно до Закону України «Про санкції»), на підставі документа, що підтверджує відповідність нафтопродуктів вимогам цього Технічного регламенту, виданого іноземним суб`єктом господарювання або органом з оцінки відповідності мовою оригіналу, що підтверджує відповідність нафтопродуктів стандартам EN 228 (автомобільні бензини) або їх аналогів.
З метою дотримання вищезазначених норм та заборон, ТОВ «Біотрейдінвест» під час переміщення товару через митний кордон України до митних органів для підтвердження відомостей про фізико-хімічні характеристики товару, відповідності нафтопродукту стандартам LST EN 228:2012+А1:2017 (автомобільні бензини) і його ідентифікації, надано документ про якість, а саме сертифікат (паспорт) якості від 13.03.2023 № 163537, який містить відповідні штампи (печатки) заводу виробника - «Orlen Lietuva».
Першого березня 2023 року листом № 20/20-01-01/7.6/211 Держмитслужба проінформувала Енергетичну митницю стосовно використання суб`єктами ЗЕД, з метою приховування походження нафтопродуктів, зокрема вироблених в російській федерації, підроблених сертифікатів якості виданих Public Company «Orlen Lietuva».
З метою перевірки законності ввезення на митну територію України нафтопродуктів, Енергетичною митницею на адресу Public Company «Orlen Lietuva» був направлений лист від 15.01.2024 року № 7.6/7.6-20.3/13/240 стосовно сертифікатів (паспортів) якості нафтопродуктів виданих компанією «Orlen Lietuva» щодо яких існує ризик фальсифікацій.
12.02.2024 року Енергетичною митницею отримано відповідь Public Company «Orlen Lietuva» (лист від 09.02.2024 № D2 (12.11-9)-339) стосовно проведеної перевірки сертифікатів (паспортів) якості виданих компанією «Orlen Lietuva».
З метою уточнення наданих Public Company «Orlen Lietuva» відомостей, Енергетичною митницею на адресу зазначеної компанії був направлений лист від 20.02.2024 року № 7.6/7.6-20/13/895 в тому числі стосовно сертифіката (паспорта) якості від 13.03.2023 № 163537.
14.03.2024 року Енергетичною митницею отримано відповідь Public Company «Orlen Lietuva» (лист від 13.03.2024 № D2 (12.11-9)-555) щодо сертифікатів якості копії яких були направлені 20.02.2024, зокрема стосовно сертифіката (паспорта) якості від 13.03.2023 № 163537.
За результатами опрацювання відповідей, наданих Public Company «Orlen Lietuva» встановлено, що сертифікат (паспорт) якості від 13.03.2023 № 163537, наданий митним органам України під час перетину митного кордону України та митного оформлення товару, є модифікованою версією первинного сертифікату якості Public Company «Orlen Lietuva», який був виданий терміналу після змішування продуктів в їх цистерні. Коли UAB «Ekoenergija» продає свій продукт із зазначеної цистерни, вона повинна видати новий сертифікат якості з новим номером, вказавши номери товаросупровідних документів і номеру рахунку-фактури.
Також, Public Company «Orlen Lietuva» повідомила, що клієнт UAB «Ekoenergija» зобов`язаний видати власний сертифікат якості на відповідний товар, який був складений з декількох партій і категорично заборонено вносити зміни до сертифікатів якості компанії, і компанія ніколи не давала такого дозволу і не приймала їх.
Тобто ТОВ «Біотрейдінвест» до митних органів України був наданий сертифікат (паспорт) якості від 13.03.2023 № 163537 виданий компанією «Orlen Lietuva» на іншу партію товару.
Відповідно до ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.
Згідно з даними картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами, директором ТОВ «Біотрейдінвест» є громадянка ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і вирішує питання діяльності підприємства.
Згідно з інформацією, розміщеною в АСМО «Інспектор» ПІК «Провадження в справах про ПМП» Держмитслужби, встановлено, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень відповідальність за які передбачена ст.ст. 482, 483 Митного кодексу України не притягувалась.
Таким чином, директором ТОВ «Біотрейдінвест» ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «бензини моторні» у кількості 48,420 тон, 66,373 тис. л при 15° С, вартістю 51 194,70 Євро або 2 048 566,16 грн. (станом на 06.04.2023 курс становив 1 Євро = 40,0152 грн.) з приховуванням від митного контролю, шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом, чим вчинила порушення митних правил передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, за що передбачена адміністративна відповідальність.
Постановою Подільського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 048 566,16 грн., що становить 100 відсотків вартості товару; стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а тому остання підлягає притягненню до відповідальності за порушення митних правил.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на те, що ТОВ «Біотрейдінвест» використовувало відомості з отриманих товаросупровідних документів, зокрема й сертифікатів якості, які були надані компанією UAB «Ekoenrgija» №163537 від 13.03.2023 року у відповідності до умов Контракту №21-07-2022 від 21.07.2022 року, а отже були отримані ТОВ «Біотрейдінвест» законним шляхом. Чинним митним законодавством України не встановлено обов`язку здійснювати перевірку достовірності відомостей, зазначених у товаросупровідних документах, зокрема і сертифікату якості, який не викликав сумнівів ні у ТОВ «Біотрейдінвест», ні у митного брокера, оскільки мав відповідні показники властивостей щодо класифікації товару. В матеріалах справи наявні всі товаросупровідні документи для здійснення митного оформлення та випуску товару у вільний обіг. Доказів того, що ОСОБА_1 отримала ці сертифікати незаконним шляхом матеріали справи не містять. Енергетичною митницею не подано до суду доказів того, що саме ОСОБА_1 здійснювала переміщення чи дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України чи його декларування. Натомість апелянт звертає увагу, що у CMR від 04.04.2023 № 688 та № 690 вказані дані про перевізника ТОВ «Вест-Експрес», серед яких відсутня ОСОБА_1 . Також у графах 14 та 54 митних декларацій від 06.04.2024 року №№ 23UA903050013487U0, 23UA903050013514U8 вказано декларантом ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 . Також у протоколі не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, не вказано конкретно, що саме здійснила ОСОБА_1 . Крім того вказує, що директор ТОВ «Біотрейдінвест», перебуваючи на території України та будучи кінцевим одержувачем товару, не могла вчиняти будь-яких дій щодо отримання будь-яких сертифікатів якості, у тому числі у незаконний спосіб для переміщення товару з Європейського Союзу до України.
ОСОБА_1 також просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду та вказує про те, що постанову від 06 грудня 2024 року нею отримано 23 грудня 2024 року, тобто поза межами десятиденного строку на її оскарження, що унеможливило подання апеляційної скарги у встановлені строки.
Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись десятиденний строк на апеляційне оскарження, тобто з наступного дня після винесення постанови.
Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження, які виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03).
Також, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).
Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було винесено 06 грудня 2024 року. Строк на апеляційне оскарження обраховується з дня винесення постанови, а тому останнім днем на її апеляційне оскарження є 16 грудня 2024 року. Апеляційна скарга направлена засобами поштового зв`язку 02 січня 2025 року (а.с. 130).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про розгляд справи, про що у матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 79), але у судове засідання не з`явилася.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду ОСОБА_1 вказує, що нею було отримано копію оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку лише 23 грудня 2024 року, про що у матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 94). Також, у матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа, у якій зазначено про доставку електронного примірника оскаржуваної постанови до електронної скриньки ОСОБА_1 -  ІНФОРМАЦІЯ_2 17 грудня 2024 року (а.с. 92).
При цьому, ОСОБА_1 не звернула уваги, що ст. 294 КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з днем винесення постанови, а не з днем вручення її копії.
У даному випадку ОСОБА_1 , будучи обізнаною про розгляд справи, не була позбавлений можливості подати апеляційну скаргу у встановлений строк.
При цьому, матеріали справи не містять жодного доказу, що ОСОБА_1 до 02 січня 2025 року намагалася оскаржити постанову, але в неї були об`єктивні труднощі, що перешкодили їй це зробити. З 06 грудня 2024 року до 23 грудня 2024 року ОСОБА_1 до суду з заявою про отримання оскаржуваної постанови чи ознайомлення з матеріалами справи  не зверталася і суд їй не відмовляв у цьому.
За таких обставин, апеляційний суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду не поважними, а, відтак, апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику у відповідності до приписів ч. 2 ст. 294 КУпАП.
На підставі викладеного,  керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                     В.О. Фінагеєв