УХВАЛА
 
10 січня 2025 року
м. Київ
справа № 447/117/24
провадження № 61-244ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Герея Олександра Дмитровича на постанову Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави України в особах Державної казначейської служби України, Львівської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування 
і прокуратури, 
ВСТАНОВИВ:
У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до держави України в особах Державної казначейської служби України (далі - ДКС України), Львівської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути у рахунок відшкодування моральної шкоди 688 700,00 грн.
 
Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 24 червня 
2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування і прокуратури в розмірі 704 000,00 грн.
У задоволенні решти вимог відмовлено.
Судовий збір компенсовано за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року апеляційні скарги керівника Львівської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора задоволено.
Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 24 червня 
2024 року скасовано.
Постановлено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до держави України в особах ДКС України, Львівської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування і прокуратури 
у кримінальному провадженні №12015140200000725 відмовлено.
 
03 січня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Герей О. Д. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року (повний текст постанови виготовлено 13 грудня 2024 року, касаційна скарга надійшла до суду 
07 січня 2025 року), у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів 
у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставами касаційного оскарження постанови Львівського апеляційного суду 
від 02 грудня 2024 року представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, 
а саме суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 10 липня 2024 року 
у справі № 759/7200/21 (провадження № 61-329св24).
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Герея О. Д. подана 
у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до держави України в особах Державної казначейської служби України, Львівської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування і прокуратури, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Герея Олександра Дмитровича на постанову Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року.
Витребувати з Миколаївського районного суду Львівської області вищевказану цивільну справу (№ 447/117/24).
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк який не може перевищувати чотирнадцять днів з дня вручення цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                            Г. В. Коломієць
 
                                                                                                     Б. І. Гулько 
 
                                                                                                     Д. Д. Луспеник