Номер провадження: 22-ц/813/4782/24 
Справа № 523/8832/22
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого судді Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С., 
за участю секретаря Малюти Ю.С.,
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО»,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (VUSO) на заочне рішення Суворовського районного суду м,Одеси від 31 жовтня 2023 року у складі судді Аліної С.С.,
встановив:
У серпні 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ПрАТ «СК «Вусо» про стягнення шкоди внаслідок страхового випадку, про визнання недійсними пунктів Договору страхування. В обґрунтування позову зазначили, 16.02.2022 між ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту за програмою «Автокласика»: (Стандарт + викрадения Б) на користь вигодонабувача – ОСОБА_1 (далі «Договір»). У травні місяці громадянин Туркменістану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно заволодів застрахованим транспортним засобом: Hyundai sonata днз НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2016 р.в. (далі - «ТЗ»). Тому вигодонабувач за Договором - ОСОБА_1 подала до ЧЧ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області заяву про злочин.
20 травня 2022 року було зареєстровано кримінальне провадження №12022164480000351 за кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України, яке 01.06.2022 було перекваліфіковано на ч. 2 ст. 289 КК України. 07 червня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» за виплатою суми страхового відшкодування та відповідно до Договору, передав два наявні комплекти ключів від автомобілю. Однак, ПрАт «СК «ВУСО» повідомили позивачу, що виплата суми страхового відшкодування по події за участю автомобіля Hyundai Sonata, днз НОМЕР_1 , яка відбулася 20.05.2022, в результаті якої Т3 було викрадено, не здійснюється, на підставі неповідомлення страхувальником перед укладанням договору про всі відомі обставини, що мають значення для оцінки страхового ризику, а також про зміну умов, пов`язаних з експлуатацією застрахованого транспортного засобу, що впливають на оцінку застрахованих за цим Договором ризиків протягом п?яти робочих днів, зокрема, про передачу транспортного засобу в оренду (лізинг, прокат. Однак ТЗ був переданий в оренду в межах міста Одеси 20.11.2021, а договір страхування цього ТЗ був укладений 16.02.2022, тобто до укладення договору страхування, відтак Страхувальник на порушив свої зобов`язання перед Страховиком. Крім того, пункти договору 12.3.17. та 12.3.19. підлягають визнанню недійсними, оскільки такого виду злочину, як крадіжка Т3 не передбачено ККУ, замість цього у ККУ наявний склад злочину вчиненого Орендарем відносно ТЗ Вигодонабувача, а саме - незаконне заволодіння транспортним засобом. Відмова у виплаті страхового відшкодування також є незаконною, оскільки суперечить умовам договору. Пункти 19.1.4. та 19.1.5., є несправедливими на підставі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», які в діючий редакції мають бути визнані недійсними, решта пунктів договору є також несправедливими, вони мають бути визначні недійсними та викладені в інших редакціях (пункти 15.4.3; 12.3.19; 19.1.4;14.2), тому вони вимушені звернутися до суду.
Заочним рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано відмову ПрАТ «СК «ВУСО», викладену у листі вих. №1505/2240099 від 15.06.2022 про виплату страхового відшкодування за випадком незаконного заволодіння транспортним засобом за Договором добровільного страхування наземного транспорту за програмою «Автокласика» від 16.02.2022 незаконною. Визнано з дати укладення Договору добровільного страхування наземного транспорту за програмою «Автокласика» № ACS-750236 від 16.02.2022 умови пунктів: 12.3.19, 15.4.3, 14.2.6, 12.3.17, 19.1.4, 19.1.5 цього Договору недійсними. Визнано подію (за кримінальним провадженням № 1202216448000035- незаконного заволодіння транспортним засобом) - страховим випадком, за Договором добровільного страхування наземного транспорту за програмою «Автокласика»: (Стандарт + викрадення Б) від 16.02.2022, який укладено між ОСОБА_2 та ПАТ «Страхова компанія «ВУСО». Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування (за страховим випадком) за Договором добровільного страхування наземного транспорту за програмою «Автокласика» № ACS-750236 від 16.02.2022, у розмірі 322 560 гривень. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» судовий збір на користь держави у розмірі 3220 гривен 80 коп.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2023 року в задоволенні заяви представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» – адвоката Сокол Д.В. про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31.10.2023 відмовлено.
Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» (VUSO)  подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції при прийняті рішення в повній мірі проігноровано докази, надані страховою компанією на підтвердження того, що застрахований автомобіль, оригінал свідоцтва про реєстрацію ТЗ та комплект ключів добровільно передано страхувальником в оренду третій особі, яка в подальшому перетнула митний кордон України на вказаному автомобілі; при укладенні договору страхування  ОСОБА_2  надано недостовірні відомості про об`єкт страхування та обставини, що суттєво впливають на оцінку ступеня страхового ризику; проігноровано і ту обставину, що ТОВ «УКЛОН Україна» підтверджено факт експлуатації застрахованого автомобіля з метою перевезення пасажирів за плату; на вимогу страхової компанії страхувальником не надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; несвоєчасно повідомлено про настання страхового випадку та не підтверджено поважність причин пропуску встановленого строку; страхувальником наведено суперечливі відомості щодо кількості комплектів ключів від застрахованого автомобіля. Рішення суду в частині визнання недійсними п.12.3.19., п.15.4.3., п.14.2.6., п.12.3.17., п.19.1.4., п.19.1.5. Договору є невмотивованим. Та обставина, що позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, не є підставою для внесення змін у договір страхування чи визнання недійсним порушених страхувальником умов Договору. Посилаючись в позовній заяві на несправедливість умов п.19.1.4. та п.19.1.5., позивач вказав, що Договір передбачає лише 7 обов`язків Страховика і аж 32 обов`язки Страхувальника, водночас, на недійсність умов договору апріорі не може впливати кількісний показник обов`язків сторін. Також звертає увагу, що судом в своєму рішенні не було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування стягнутої з ПрАТ «СК «ВУСО», крім того, судом не було вирахувано франшизу.
В судове засідання апеляційного суду позивачі не з`явилися, повідомлені про час та місце розгляду справи, від представника ОСОБА_2 - адвоката Попроцького Д.М. надійшла повторна заява про відкладення розгляду справи через зайнятість в іншому судовому процесі. Інші учасники справи заяв про відкладення розгляду справи не надали, від представника ПАТ «Страхова компанія «ВУСО», який з технічних причин не зміг взяти участь в режимі відеоконференції, надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.
Зважаючи на повторність заяви про відкладення розгляду справи представника ОСОБА_2 , необхідність дотримання розумного строку розгляду справи, достатності наявних у справі матеріалів для розгляду справи і ухвалення рішення, а також ризиків технічної неможливості участі у відеоконференції, який покладається на сторону – заявника, апеляційний суд вважає можливим розгляду справи за відсутності учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню із ухваленням нового про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного. 
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.
Встановлено, що 16 лютого 2022 року на строк з 17.02.2022 до 16.02.2023 між ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту за програмою «Автокласика» №АСА-750236, за яким застрахованим транспортним засобом є автомобіль марки Hyundai, модель Sonata, 2016 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , номер кузова (шасі) НОМЕР_4 , об?єм двигуна 1999, кількість наявних комплектів ключів - 2. Страховими ризиками є: Стандартний пакет; Викрадення Б. Згідно із п. 11.2.4. п. 11 Договору «Викрадення-Б» - викрадення транспортного засобу з будь-якого місця в будь-який час доби. Страхова сума щодо Т3 складає 322 560,00 грн.
Вигодонабувачем за даним Договором є ОСОБА_1 (п.3 Договору).
01 червня 2022 року ОСОБА_2 повідомив про викрадення застрахованого транспортного засобу страхову компанію шляхом телефонного дзвінку на номер Call-центру.
07 червня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до страхової компанії з повідомленням про настання події з наземним транспортним засобом (Заява на виплату страхового відшкодування) та вказав, що 20 травня 2022 року близько 05:38 год. в місті Одеса по вул. Люстдорфська дор., 140/1 він виявив відсутність застрахованого ТЗ, який був переданий за договором оренди громадянину Rozybayev Atajan.
Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (від 23.05.2022) по кримінальному провадженню №12022164480000351, 20 травня 2022 року до ЧЧ ОРУІ №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_1 , яка просила вжити заходи правового характеру до невстановленої особи, яка в період часу з 06.01.2022 по 30.04.2022, шляхом обману, а саме: недотримання умов договору оренди, заволоділа майном належним заявниці. Попередня правова кваліфікація - ч. 1 ст. 190 КК України (шахрайство).
Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.06.2022 по кримінальному провадженню №12022164480000351, 20 травня 2022 року до ЧЧ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_1 , яка просила вжити заходи правового характеру до невстановленої особи, яка в період часу, з 06.01.2022 по 30.04.2022, шляхом обману, а саме недотримання умов договору оренди, заволоділа автомобілем Hyundai Sonata, 2016 року випуску, д/з НОМЕР_1 . Попередня правова кваліфікація – ч.2 ст.289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом).
07 червня 2022 року спеціалістом представництва ПрАТ «СК «ВУСО» у м.Одеса, ОСОБА_4 прийнято від страхувальника ОСОБА_2 два комплекти ключів від замку запалювання автомобіля «Нyundai Sonata», д/з НОМЕР_3 .
Листом від 15 червня 2022 року №1505/2240099 ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі Розділів 12, 19 Договору ОСОБА_2 повідомлено про відсутність правових підстав для визнання заявленого випадку страховим та виплати страхового відшкодування.
Задовольняючи позов, суд виходив з того, що:
-відмова у виплаті страхового відшкодування є незаконною, оскільки автомобіль був переданий в оренду третій особі, разом із одним комплектом ключів та оригіналом свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, в межах міста Одеси 20.11.2021 до укладання договору добровільного страхування 16.02.2022, а тому змін під час дії договору не відбулось;
-відбулося незаконне заволодіння транспортним засобом шляхом таємного викрадення (крадіжка), проте, кримінальне правопорушення кваліфікується за спеціальною статтею Кримінального кодекс України, а саме статтею 289 КК України, тому перешкоди для виплати відшкодування відсутні.
Висновки суду щодо інших підстав відмови у виплаті страхового відшкодування та вимог про визнання недійсними пунктів договору страхування в мотивувальній частині рішення суду відсутні.
Крім того, суд всупереч висновкам про визнання умов договору недійсними зазначив, що, укладаючи Договір добровільного страхування наземного транспорту за програмою «Автокласика», страхувальник своїм підписом засвідчив факт та згоду з умовами цього договору, підтвердив свої права та обов`язки за цим договором і погодився з ними. Так позивач погодився з усіма умовами договору та виконував їх, до моменту викрадення ТЗ із заявами про внесення будь-яких змін до договору не звертався. 
Погодитися з висновками суду про задоволення позову неможна, оскільки висновки про існування підстав для виплати страхового відшкодування та визнання окремих пунктів договору недійсними на законі не ґрунтуються.
Встановлено, що між сторонами укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за програмою «АВТОКЛАСИКА» та підписанням цього договору Страхувальник підтверджує, що з Правилами страхування зазначеними в цьому Договорі та розміщеними на сайті ПРАТ «СК`ВУСО» та умовами цього Договору він ознайомлений та згодний (п.п.21.5.1,21.5.2,21.5 Договору). 
Згідно до ст.627 ЦК України сторони вільні в укладанні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до ч.1ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися на стільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах. 
Договір добровільного страхування наземного транспорту засвідчений на кожній сторінці договору Страхувальником, яким він надав згоду з умовами договору, підтвердив усвідомлення змісту прав та обов`язків, що спростовує доводи про отримання неповного тексту договору.
Отже, ОСОБА_2 своєчасно наданий обсяг необхідної, доступної та достовірної інформації, яка дозволяла йому дійти висновку про те, чи згоден він на укладання договору на визначених умовах, тому підстави для визнання пунктів договору з підстав ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні.
Позивачем не зазначено умов договору, які б свідчили про його невідповідність вимогам закону, відтак підстави для визнання його недійсним на підставі ст.203 ЦК України також відсутні.
Порушення умов договору з боку страхової компанії не встановлено, тому підстави для внесення змін до договору відсутні.
Статтею 26 Закону України «Про страхування» визначені умови, за яких страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування та передбачено, що договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.
Розділом 14 договору страхування передбачено, що страхувальник зобов`язаний повідомити страховику при укладанні цього договору про всі відомі страхувальнику обставини, що мають значення для оцінки страхового ризику (пункт 14.2.2.)
Згідно п.14.2.7 страхувальник зобов`язаний повідомити страховику про зміну умов, пов`язаних з експлуатацією застрахованого транспортного засобу протягом п`яти робочих днів, зокрема, про передачу транспортного засобу в оренду (лізинг, прокат) 14.2.7.2), що свідчить про те, що такі обставини впливають на оцінку застрахованих за цим договором ризиків. 
Такі умови договору кореспондуються з ст.21 Закону України «Про страхування» про те, що при укладанні договору страхування страхувальник зобов`язаний надати інформацію страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику.
Отже, такі умови договору свідчать про необґрунтованість висновків суду про те, що транспортний засіб був переданий ОСОБА_2 в оренду до укладання договору, а тому у нього був відсутній обов`язок повідомляти про таке після його укладання.
Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 виконав обов`язок повідомлення про третіх осіб не надано, та при укладанні договору в графі «особливості експлуатації застрахованого транспортного засобу міститься позначка «без особливостей».
Відповідно до п.п.12.3.17. договору не підлягають відшкодуванню збитки, що виникли за обставин експлуатації ТЗ, переданого страхувальником в оренду/прокат.
Договором оренди транспортного засобу від 20.11.2021 з додатком, актом приймання – передачі до договору оренди транспортного засобу №1 від 21.11.2020, договором оренди транспортного засобу №3 від 06.01.2022 підтверджується факт передачі ОСОБА_2 застрахованого автомобіля, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.
Згідно п.п.15.4.3 договору страхувальник зобов`язаний при настанні події з ризиком «Викрадення» надати Страховику на збереження свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу або довідку-розрахунок від викраденого транспортного засобу.
Доказів передачі оригіналу свідоцтва про реєстрацію ТЗ не надано, позивач погодився з умовами договору, і до викрадення ТЗ правильність таких умов сумніву не піддавав, що надавало право страховику відмовити у виплаті страхового відшкодування (аналогічних висновки викладені в постанові ВС від 01.11.2021 справа №161/3546/20).
Пунктом 12.3.19 Договору визначено, що не підлягають відшкодуванню збитки, що виникли за обставин незаконного заволодіння Т3, вчинене у інший спосіб ніж крадіжка, грабіж чи розбій (наприклад, внаслідок шахрайських дій третіх осіб).
З Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження №12022164480000351, встановлено факт незаконного заволодіння транспортним засобом шляхом шахрайства, відтак суд дійшов помилкового висновку про неправомірність відмови у виплаті страхового відшкодування з зазначених підстав. 
Згідно п. 15.4. Договору страхувальник зобов`язаний не пізніше двох робочих днів із дня настання події надати Страховикові оригінал письмової заяви одержувача страхового відшкодування за формою, встановленою Страховиком (п.15.4.1). Підставами для відмови Страховика здійснити виплату страхового відшкодування (страхову виплату) є: неповідомлення або несвоєчасне повідомлення Страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин.
З повідомленням про викрадення автомобіля ОСОБА_2 звернувся в червні 2022 року, в той час як відповідно до Витягу з ЄРДР зазначено, що невстановленими особами в період часу з 06.01.2022 по 30.04.2022 викрадено автомобіль, тобто пропущений строк без наведення поважних причин.
Викладені обставини свідчать про порушення страхувальником низки умов укладеного договору, що було обґрунтованою підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.
Доводи скарги про невірне обчислення страхового відшкодування з врахуванням безпідставності вимог позову апеляційним судом не підлягають оцінці.
Зважаючи на викладене, рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову у задоволенні вимог позивачів з мотивів та підстав, викладених вище.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (VUSO) задовольнити.
Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2023 року в частині вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про визнання відмови у виплаті страхового відшкодування незаконною, визнання умов договору недійсними, визнання події страховим випадком, стягнення страхового відшкодування скасувати, ухвалити нове.
В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про визнання відмови у виплаті страхового відшкодування незаконною, визнання умов договору недійсними, визнання події страховим випадком, стягнення страхового відшкодування відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 9 518,40 грн. в рівних частках з кожного.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений 30.12.2024

Головуючий                                                         

Судді: