ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року	Львів	Справа № 380/6438/24 пров. № А/857/13014/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді:                               Гуляка В.В. 
суддів:                                                    Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й. 
розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року (суддя - Кухар Н.А., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м.Львів, дата складання повного тексту - не зазначено), 
в адміністративній справі №380/6438/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

                                                            встановив: 

У березні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач-2), в якому просив: 1) визнати протиправними рішення від 12.12.2023 року №133950009290 відповідача-2 про відмову в зарахуванні до загального та пільгового (спеціального) страхового стажу за Списком №1 позивачу періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Великомостівська», відокремленому підрозділі «Шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.04.2021 року по 08.12.2023 року (по день написання заяви про здійснення перерахунку) та відмови у перерахунку розміру пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 08.12.2023 року; 2) зобов`язати відповідача-1 зарахувати до загального та пільгового (спеціального) страхового стажу за Списком №1 позивачу періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Великомостівська», відокремленому підрозділі «Шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.04.2021 року по 08.12.2023 року (по день написання заяви про здійснення перерахунку) та здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з врахуванням раніше виплаченої пенсії з 08.12.2023 року. 
Відповідачі позовних вимог не визнали, вважаючи їх безпідставними, в суді першої інстанції кожен подав свій відзив на позовну заяву. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.12.2023 року №133950009290 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно п.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV з зарахуванням до його страхового та пільгового (спеціального) страхового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, період роботи на підземних роботах у Відокремленому підрозділі "Шахта "Великомостівська" та Відокремленому підрозділі "Шахта "Червоноградська" Державного підприємства "Львіввугілля" із врахуванням заробітної плати з 01.04.2021 по 08.12.2023 року. Стягнуто з відповідача-2 за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1211,20 гривень. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт (позивач) покликається на те, що суд першої інстанції, задовольняючи позовну заяву, повністю не виклав у резолютивній частині рішення заявлені позовні вимоги щодо предмету спору. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт (позивач) просить оскаржене рішення суду від 30.04.2024 змінити, виклавши резолютивну частину рішення в такій редакції: 1. Визнати протиправними рішення від 12.12.2023 року №133950009290 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в зарахуванні до загального та пільгового (спеціального) страхового стажу за Списком №1 ОСОБА_1 періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Великомостівська», відокремленому підрозділі «Шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.04.2021 року по 08.12.2023 року (по день написання заяви про здійснення перерахунку) та відмови у перерахунку розміру пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 08.12.2023 року; 2.          Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до загального та пільгового (спеціального) страхового стажу за Списком №1 ОСОБА_1 періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Великомостівська», відокремленому підрозділі «Шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.04.2021 року по 08.12.2023 року (по день написання заяви про здійснення перерахунку) та здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з врахуванням раніше виплаченої пенсії з 08.12.2023 року. 
Відповідач-1 подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому навів свої пояснення щодо предмета спору. 
Також з рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач-2 та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт (відповідач-2) покликається на те, що через відсутність сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що передбачено статтею 24 Закону №1058, період роботи з 01.04.2021 по 30.09.2023 не зараховано до пільгового стажу позивача. Період роботи з 01.10.2023 по 08.12.2023 не зараховано до пільгового стажу, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб (ОК-5) відсутні суми нарахованої заробітної плати. Щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» зазначає скаржник, що пільговий стаж ОСОБА_1 , який дає право на розрахунок пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» 13 років 07 місяців 08 днів (з урахуванням періоду роботи з 01.04.2021 по 31.03.2022), право на застосування положень ст.8 цього Закону відсутнє у зв`язку з відсутністю 15 років пільгового стажу. Головне управління звертає увагу суду на те, що відповідно даних електронної пенсійної справи ОСОБА_1 пільговий стаж враховано по 31.03.2022, при цьому підприємством сплачено страхові внески по 31.03.2021, тому період роботи з 01.04.2021 по 31.03.2022 враховано безпідставно. Враховуючи вищенаведене, Головним управлінням ПФУ в Донецькій області правомірно винесено рішення про відмову в перерахунку пенсії від 12.12.2023 №133950009290, яке не підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт (відповідач-2) просить скасувати оскаржене рішення суду від 30.04.2024 та  прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційних скарг позивача і відповідача-2, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційні скарги необхідно задоволити частково. 

Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 
Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 12.05.2022 (а.с. 25). 
08.12.2023 ОСОБА_1 звернувся із заявою №7381 про перерахунок "набуття стажу для повної пенсії - розрахувати пенсію відповідно до ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (а.с. 65). 
Звернення було опрацьовано за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.12.2023 №133950009290 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, оскільки за даними системи персоніфікованого обліку відсутня сплата внесків, починаючи з 01.04.2021 року по теперішній час, що неможливо для проведення перерахунку - набуття стажу для повної пенсії за наявності відпрацьованих 15 років стажу на підземних роботах (а.с. 6, 63). 
Не погоджуючись з рішенням відповідача-2 щодо відмови в зарахуванні до загального та пільгового (спеціального) страхового стажу за Списком №1 та в проведенні перерахунку пенсії, позивач звернувся до адміністративного суду із вказаним позовом. 

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів частково не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повного задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією та законами України. 
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. 
Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначаються положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV). 
Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди - пенсії застрахованим особам, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, призначають за нормами цього Закону, за умови наявності необхідного трудового стажу. 
Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. 
Суд зазначає, що відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, позивачу призначена пенсія з 12.05.2022 року на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону №1058-ІV. ОСОБА_1 після призначення пенсії продовжив працювати, в тому числі і на час звернення  із заявою до пенсійного органу про перерахунок пенсії. 
Відповідно до абзаців 1 - 3 частини 4 статті 42 Закону №1058-ІV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. 
Згідно абзацом 4 частини 4 ст. 42 Закону №1058-ІV, якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. 
З наведеного слідує, що вказаною нормою встановлено можливість перерахунку пенсії застрахованій особі, яка продовжувала працювати, з урахуванням додатково набутого нею страхового стажу. Такий перерахунок може здійснюватися або лише з урахуванням додатково набутого страхового стажу за умови перерахунку пенсії із заробітної плати (доходу), з якої ця пенсія була обчислена, або з урахуванням як зазначеного стажу, так і з заробітної плати, яку пенсіонер отримував уже після призначення пенсії. 
ОСОБА_1 згідно із записам в трудовій книжці працює на відокремленому підрозділі шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» електрослюсарем підземним (а.с. 13). 
Надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів визначає Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI (далі - Закон №345-VI). 
Згідно статті 1 Закону №345-VI його дія поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно- рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей. 
Статтею 8 Закону №345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року. 
Відповідно до абзацу 3 частини 1 ст. 28 Закону №1058-ІV, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. 
Відповідно до частини 1 статті 44 Закону №1058-ІV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. 
У розглядуваній справі судом встановлено, що ОСОБА_1 16.05.2023 звертався із заявою про перерахунок пенсії (відповідно до сплати страхових внесків за період, що передує заяві про призначення пенсії). На підставі вказаної заяви проведено перерахунок пенсії та зараховано страховий стаж по 31.12.2020. 
Період роботи з 01.01.2021 по 31.03.2022 зараховано до стажу, що дає право на обчислення пенсії у розмірі, передбаченому абзацом 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1058-ІV та ст. 8 Закону №345-VI. Страховий стаж позивача при призначенні пенсії, обчислений по 31.12.2020, становив 28 років 01 місяць 13 днів, з них 11 років 10 місяців 08 днів пільгового (підземного) стажу за списком № 1 та 05 місяців 27 днів навчання за фахом. Стаж роботи, що дає право на обчислення пенсії у розмірі, передбаченому абзацом З частини 1 ст. 28 Закону № 1058 та ст. 8 № 345 становить 13 років 07 місяців 05 днів. 
В подальшому 14.09.2023 ОСОБА_1 звернувся із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону № 345. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 21.09.2023 ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії. 
08.12.2023 ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону №345-VI. 
За результатами розгляду заяви від 08.12.2023 Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Донецькій області 12.12.2023 прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного 15 річного стажу на підземних роботах. У рішенні про відмову зазначено, що за даними системи персоніфікованого обліку відсутня сплата внесків починаючи з 01.04.2021 по час звернення - 08.12.2023. 
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
Дослідивши трудову книжку позивача серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 в межах спірного періоду, судом встановлено наступні записи: - з 01.06.2018 переведений електрослюсарем підземним п`ятого розряду з повним робочим днем у ВП "Шахта "Великомостівська" Державного підприємства "Львіввугілля"; - 28.10.2022 р звільнений у зв`язку з переведенням у Відокремлений підрозділ "Шахта "Червоноградська" Державного підприємства "Львіввугілля"; - 08.11.2022 прийнятий на роботу у ВП "Шахта "Червоноградська" Державного підприємства "Львіввугілля" за переведенням з ВП "Шахта "Великомостівська" електрослюсарем підземним п`ятого розряду з повним робочим днем на підземних роботах. 
Дати та відповідного запису про звільнення позивача з займаної ним посади трудова книжка не містить. 
Отже, трудова зайнятість позивача в межах спірного періоду підпадає під дію Списку №1. 
Згідно доводів апеляційної скарги відповідача-2 не зараховано позивачу період його роботи з 01.04.2021 по 08.12.2023 через відсутність сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 
Згідно з абзацом 36 частини 1 ст. 1 Закону №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. 
Відповідно до абзацу 37 частини 1 ст. 1 Закону №1058-ІV, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 
Згідно з абзацом 1 частини 1 ст. 24 Закону №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. 
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку(абзац 1 частини другої статті 24 Закону №1058-IV). 
Дослідивши відомості, що містяться в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ОК-5) про застраховану особу ОСОБА_1 , видно, що страхувальниками ВП "Шахта "Великомостівська" та  ВП "Шахта "Червоноградська" ДП "Львіввугілля" у період з 01.04.2021 по 12.12.2023 року заробітна плата нараховувалася, проте страхові внески не сплачено. 
З цього приводу вірно врахував суд першої інстанції, що відповідно до ст.11 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. 
Згідно зі ст. 20 Закону №1058-IV, обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. 
Системний аналіз вказаних вище норм Закону №1058-IV дає підстави для висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який сплачені страхові внески. 
Періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того сплатило підприємство-страхувальник ці страхові внески (єдиний внесок) чи ні, оскільки працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків (єдиного внеску). 
Тому відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за наявності відомостей, які підтверджують нарахування заробітної плати (доходу), на які відповідно до Закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), - не є підставою для позбавлення особи права на пенсію. 
Суд зазначає, що працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків (єдиного внеску). 
Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу - позивача (форма ОК-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення особи права на пенсію, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 у справі № 482/434/17, які в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. 
Також, згідно з частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. 
Відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. 
Відтак, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. 
Натомість, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про вчинення відповідачем-2 дій, спрямованих на проведення перевірки відомостей щодо періодів роботи позивача, сплати страхових внесків та отримання додаткових документів. 
Враховуючи, що відповідач-2 прийняв необґрунтоване рішення, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.12.2023 року №133950009290 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії підлягає визнанню протиправним і скасуванню. 
Такий висновок суду першої інстанції не спростований доводами апеляційної скарги відповідача-2. 
Разом з тим, вирішуючи позовну вимогу про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до загального та пільгового (спеціального) страхового стажу за Списком №1 позивачу періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Великомостівська», відокремленому підрозділі «Шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.04.2021 року по 08.12.2023 року (по день написання заяви про здійснення перерахунку) та здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, згідно Закону №345-VI, з врахуванням раніше виплаченої пенсії з 08.12.2023 року, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії  згідно п.4 ст.42 Закону №1058-ІV з зарахуванням до його страхового та пільгового стажу із врахуванням заробітної плати період роботи з 01.04.2021 по 08.12.2023, чим фактично частково задоволив позовні вимоги, що підтверджує обґрунтованість доводів апеляційної скарги позивача. 
Відносно позовних вимог зобов`язального характеру, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Згідно частини першої статті 44 Закону №1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. 
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1). 
При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за №339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ №25-1). 
Зміни, внесені до Порядку №22-1 на підставі Постанови правління ПФУ №25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року. 
Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку №22-1, процедура передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер. 
Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників. 
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1, заява про призначення (перерахунок) пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр). 
Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. 
Пунктом 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. 
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. 
За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. 
Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне: 
- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок) пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території; 
- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10). 
Враховуючи вимоги Порядку №22-1, у розглядуваній справі органом, що приймає рішення за заявою позивача про переведення (перерахунок) пенсії визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. 
Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку №22-1, належним відповідачем у правовідносинах щодо розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення (перерахунок) пенсії та прийняв рішення про відмову. 
Щодо зобов`язальної частини рішення суду, колегія суддів враховує, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. 
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача-2 повторно розглянути заяву позивача від 08.12.2023. 
При повторному розгляді заяви позивача від 08.12.2023 слід зарахувавши до загального та пільгового (спеціального) страхового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди роботи на підземних роботах у Відокремленому підрозділі "Шахта "Великомостівська" та Відокремленому підрозділі "Шахта "Червоноградська" Державного підприємства "Львіввугілля" і вирішити питання щодо перерахунку пенсії позивача згідно цієї заяви, із врахуванням норм Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI, і за результатами розгляду прийняти обґрунтоване і законне рішення. 
З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено рішення в частині вирішення позовних вимог зобов`язального характеру з невідповідністю його висновків обставинам справи, без дотримання норм матеріального права, що у відповідній частині підтверджує обґрунтованість доводів апеляційних скарг, а тому рішення суду першої інстанції у цій частині в силу приписів статті 317 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям у цій частині нової постанови про часткове задоволення позовних вимог. 
У решта частині рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, висновки якого доводами апеляційних скарг позивача і відповідача-2  не спростовані, а тому у цій частині його слід залишити без змін як законне і обґрунтоване. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

                                                           постановив:  

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задоволити частково. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року в адміністративній справі №380/6438/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - скасувати частково, а саме, в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно п.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV з зарахуванням до його страхового та пільгового (спеціального) страхового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, період роботи  на підземних роботах у Відокремленому підрозділі "Шахта "Великомостівська" та Відокремленому підрозділі "Шахта "Червоноградська" Державного підприємства "Львіввугілля" із врахуванням заробітної плати з 01.04.2021 по 08.12.2023 року, - і в цій частині прийняти нову постанову, якою відповідні позовні вимоги задоволити частково. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08 грудня 2023 року про перерахунок пенсії (набуття стажу для повної пенсії - розрахувати пенсію відповідно до ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці"), зарахувавши до загального та пільгового (спеціального) страхового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди роботи на підземних роботах у Відокремленому підрозділі "Шахта "Великомостівська" та Відокремленому підрозділі "Шахта "Червоноградська" Державного підприємства "Львіввугілля", і за результатами розгляду прийняти обґрунтоване і законне рішення. 
У решта частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року в адміністративній справі №380/6438/24 - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль