ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

26 лютого 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 736/1402/23
Головуючий у першій інстанції – Чурупченко М. І.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/437/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Висоцької Н.В.,
суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,
із секретарем – Піцан В.М., 
учасники справи: позивач - Корюківська районна кредитна спілка «Корюківська»,
відповідачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2023 року (місце ухвалення – м. Корюківка) у справі за позовом Корюківської районної кредитної спілки «Корюківська» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу,
                                     В С Т А Н О В И В:
У червні 2023 року голова правління КС «Корюківська» Савченко Т.Г. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу по кредиту та відсотків за його користування. В обґрунтування посилалась на те, що 17.03.2021 до КС «Корюківська» звернувся ОСОБА_1 із заявою про надання кредиту та був укладений кредитний договір (відновлювальна кредитна лінія) № 31/21 про надання кредиту у розмірі 100000 грн. 
Вказує, що в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 були укладені договори поруки з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
За доводами позову, 17.03.2021 відповідно до п. 1.2. Договору та Заяви про видачу чергового траншу був укладений Додатковий договір № 34, за умовами якого ОСОБА_1 отримав перший транш у сумі 25000 грн згідно видаткового касового ордеру, 18.03.2021 був укладений Додатковий договір № 36, за умовами якого ОСОБА_1 оримав другий транш у розмірі 25000 грн згідно видаткового касового ордеру, а 19.03.2021 був укладений Додатковий договір № 38, за умовами якого ОСОБА_1 отримав транш у розмірі 49900 грн згідно видаткового касового ордеру, загальна сума отриманих траншів склала 99900 грн.
Як зазначає позивач, кредитна спілка виконала свої зобов`язання перед ОСОБА_1 , проте він систематично порушував графік сплати по кредитному договору, чим порушив умови договору, йому та його поручителям неодноразово направлялись листи-попередження про наявність заборгованості  та з вимогою погашення заборгованості.
Тому внаслідок невиконання умов Договору та договорів поруки станом на 26.06.2023 виникла заборгованість у розмірі 173684,76 грн, яка складається з: суми кредиту – 94708,50 грн; відсотків за користування кредитом – 78976,26 грн яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 солідарно.
Рішенням Корюківського районного суду від 28.12.2023 позов КС «Корюківська» задоволено частково.
Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь КС "Корюківська" заборгованість за кредитним договором №31/21 від 17.03.2021 у сумі 173684,76 грн, з яких: 94708,50 грн тіло кредиту, 78976,26 грн відсотки за користування кредитом.
Рішенння суду першої інстанції обґрунтовано наявністю підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з боржника та поручителів, враховуючи положення ст. 509, 543, 554, 1054 ЦК України та не належне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Корюківського районного суду від 28.12.2023 і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
За доводами скарги, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не досліджено надані сторонами докази, в результаті чого ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
У скарзі заявник зазначає, що йому не було вручено рішення суду першої інстанції ні в день його проголошення, оскільки він не був присутнім на судовому засіданні, ні після складаення повного судового рішення, оскільки є внутрішньпереміщеною особою з фактичним місцем проживання, яке відрізняється від місця реєстрації. 
Посилається в апеляційній скарзі, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не були враховані правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, якими встановлено, що після закінчення строку кредитування чи ініціювання процедури дострокового повернення всієї суми заборгованості право кредитора на проценти, передбачені статтею 1048 ЦК України, припиняється.
Як стверджує заявник, позивачем не надано до суду достатніх доказів, які б підтверджували наявність дійсної суми заборгованості та нарахованих відсотків, також не надано доказів на підтвердження його членства в кредитній спілці, а розрахунок, наданий позивачем, складений з арифметичними помилками, що не дозволяє встановити дійсний розмір заборгованості.
Також, як вважає заявник, інші відповідачі не можуть нести відповідальність за невиконання зобов`язань, оскільки були внесені зміни до кредитного договору №31/21 від 17.03.2021 без погодження з Відповідачами (поручителями).
За доводами скарги, законодавством України передбачено, що зобов`язання та умови договору, на підставі якого виникає зобов`язання, повинні ґрунтуватися за засадах добросовісності, розумності та справедливості, а тому і визначений розмір відсотків повинен відповідати економічній ситуації та тими умовам, які склалися в країні внаслідок військових дій.
Крім того, заявник посилається на положення ч. 1-5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», якими передбачено, поняття та перелік несправедливих умов договору.
На виконання вимог ст. 361 ЦПК України  учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи.
У поданому відзиві голова правління КС «Корюківська» Т. Савченко просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корюківського районного суду від 28.12.2023. В обґрунтування посилається, що необґрунтованими є доводи скарги про те, що після закінчення строку кредитування чи ініціювання дострокового повернення суми заборгованості за кредитом на проценти не передбачено ст. 1048 ЦК України, оскільки кредитна спілка у листах-попередженнях  не вимагала дострокового повернення кредиту, а попереджала про можливі наслідки прострочення та вимагала сплатити наявну заборгованість. Вказує, що питання підтвердження членства ОСОБА_1 в кредитній спілці не є предметом розгляду  межах даної справи і судом першої інстанції не розглядалось. Також заявник не погоджується з доводами скарги про наявність арифметичних помилок у розрахунку заборгованості, оскільки розрахунок обчислений згідно положень п. 1.1. кредитного договору та п. 3.2. Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про затвердження Методичних рекомендацій ведення бухгалтерського обліку кредитною спілкою та об`єднаною кредитною спілкою», а відповідачем не зазначено в апеляційній скарзі які саме арифметичні помилки були допущені в розрахунку. Крім того, за доводами відзиву, сума кредиту передбачена п. 1.1.1 кредитного договору та погоджена з поручителями, а внесення змін у Графік розрахунків у випадку надання кредиту траншами межах визначеного ліміту передбачено п. 4.2. кредитного договору та не потребує додаткового погодження з поручителями.
Від інших учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права  є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про датц, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник  справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Судом встановлено, що 17.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до КС "Корюківська" із заявою про надання кредиту в сумі 100000 грн на 60 місяців (а.с. 4).
17.03.2021 між ОСОБА_1 та КС «Корюківська» в особі голови правління Савченко Т.Г. був укладений кредитний договір (відновлювана кредитна лінія) № 31/21 про надання кредиту в розмірі 100 000 грн, за умовами якого позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 52 відсотків річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка – 26,47 відсотків річних. Тип процентної ставки – фіксована. Збільшення фіксованої процентної ставки за Договором можливе за письмової згоди Позичальника. Договір укладено строком на 60 місяців, що діє з 17.03.2021 до 17.03.2026 (а.с. 5-6).
В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 по Договору № 31/21 були укладені Договори поруки № 31/21 від 17.03.2021 між КС «Корюківська» та поручителями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 7, 8, 9).
За матеріалами справи, загальна сума отриманих ОСОБА_1 траншів склала 99900,00 грн на підставі заяв від 17.03.2021 (а.с. 10), від 18.03.2021 (а.с. 13), від 19.03.2021 (а.с. 16) та видаткових касових оредерів № 178 від 17.03.2021 (а.с. 12), № 182 від 18.03.2021 (а.с. 15), № 186 від 19.03.2021 (а.с. 18).
Згідно Додаткового Договору № 38 від 19.03.2021 до кредитного договору внесено зміни у графік розрахунків, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язується сплачувати не пізніше ніж 17 числа кожного місяця нараховані відсотки та частину кредиту. Проценти за користуванням кредитом нараховуються Кредитною спілкою на фактичний залишок суми кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом (а.с. 17).
Судом також встановлено, що кредитною спілкою виконано свої зобов`язання, проте ОСОБА_1 систематично порушував графік сплати по кредитному договору, чим порушив умови кредитного договору.
Як убачається з матеріалами справи, ОСОБА_1 як боржнику та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як поручителям неодноразово направлялись листи – попередження про сплату заборгованості (а.с. 20, 21, 22), але в добровільному порядку відповідачі борг не повернули.
Згідно розрахунку сума заборгованості ОСОБА_1 по кредиту  складає 173684,76 грн з яких: 94708,50 грн – тіло кредиту; 78976,26 грн – відсотки за користування кредитом (а.с. 24).
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, враховуючи положення ст. 509, 543, 554, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки як основним боржником, так і поручителями не виконано належним чином зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню у солідарному порядку.
З висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення заборгованості солідарно за кредитним договором погоджується колегія суддів апеляційного суду, проте судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, враховуючи наступне.
За матеріалами справи, ухвалою Корюківського районного суду від 12.07.2023 відкрито провадження у праві та призначено підготовче судове засідання на 14.08.2023, а ухвалою від 25.09.2023 підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи на 23.10.2023.
В матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи. Як вбачається, на запит суду листом від 29.06.2023  № 364/05-08  було повідомлено інформацію про зареєстроване місце проживання відповідачів, в тому числі і ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 28). Проте матерали справи не містять даних про направлення судових повісток за адресою реєстрації вказаного відповідача, разом з тим згідно повідомлень 24.10.2023 (а.с. 67), 15.11.2023 (а.с. 73), від 08.12.2023  (а.с. 78), ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи через сайт Корюківського районного суду, тобто не у відповідності до ч. 5, 6, 11 ст. 128 ЦПК України. 
В судовому засіданні 28.12.2023 Корюківським районним судом постановлено рішення у відсутність учасників справи, дата складення повного судового рішення не зазначена. Згідно супровідного листа від 28.12.2023 (а.с. 88) копія оскаржуваного рішення була направлена учасникам справи, проте в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваного рішення. 
30.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу повного тексту рішення суду першої інстанції шляхом направлення на адресу його фактичного проживання (а.с. 155).
Згідно супровідного листа від 14.10.2024 (а.с. 164) копія оскаржуваного рішення була направлена на вказану ОСОБА_1 у заяві адресу, проте поштова кореспонденція повернулась до суду неврученою із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується зворотнім повідомленням (а.с. 165).
Інші відомості про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваного рішення в матеріалах справи відсутні.
Тому ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 23.01.2025 ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Корюківського районного суду від 28.12.2023 у цій справі.
З огляду на приписи п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом обов`язкових підстав для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки суд допустив порушення норм процесуального права, розглянувши справу у відсутність відповідача ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання суду, не отримав копію оскаржуваного рішення і який обґрунтовує свою апеляційну скаргу такими обставинами.
Суд апеляційної інстанції враховує, що належне повідомлення сторони про розгляд справи є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій принципу рівності сторін, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і про що неодноразово вказував у своїх рішенням Європейський суд з прав людини. Зокрема у справі «Лопушанський проти України» у зв`язку із розглядом справи у відсутність відповідача, який не був належно повідомлений, суд констатував, що не було дотримано принципу рівності сторін, гарантованого п.1 ст.6 Конвенції.
Розглянувши справу у відсутність відповідача ОСОБА_1 , який не був обізнаний про подання позовної заяви та розгляд справи, суд допустив порушення процесуального принципу рівності сторін, що позбавило відповідача можливості заявити свої заперечення і доводи по суті позову.
Перевіряючи аргументи скарги, апеляційний суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частин 1, 2 статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Частиною 1 статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з частинами 1, 2 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, апеляційний суд з урахуванням характеру спірних правовідносин та норм матеріального права, які підлягають застосуванню, дослідивши наявні у справі докази приходить висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку, враховуючи наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, КС «Корюіквська» свої зобов`язання за кредитним договором від 17.03.2021 виконала в повному обсязі та надала відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 як поручителі належним чином не виконали взяті на себе зобов`язання, передбачені кредитним договором та договорами поруки,  внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом у розмірі 173684,76 грн.
Після підписання заяви про надання кредиту разом з кредитним договором та договорами поруки у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у кредитної спілки виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача та поручителів виникло зобов`язання повернути кредит. 
Згідно наданого Банком розрахунку заборгованості, який не спростований відповідачем належними доказами, за договором № 31/21 від 17.03.2021 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 та поручителів становить 173684,76 грн (а.с. 24).
Відповідачем не заперечується факту отримання ним кредиту у сумі 99900 грн за договором № 31/21 від 17.03.2021.
Апеляційний суд також враховує, що ОСОБА_1 не звертався із письмовою заявою про припинення дії договору до кредитної спілки.
З огляду на те, що кредитний договір та договори поруки не є нікчемними за законом та не визнані судом недійсними, КС «Корюківська» на підставі чинного договору набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором та договорами поруки, а отже, апеляційний суд ввжає, що наявні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором.
   З письмового доказу «обґрунтований розрахунок сум, що стягуються згідно карточки кредиту № 31/21 ОСОБА_1 » вбачається, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором.
   Відповідач ОСОБА_1 не надав суду першої інстанції та не представив апеляційному суду належні допустимі докази, які спростовували б розрахунок заборгованості перед КС «Корюківська», не довів відсутність заборгованості за наданими йому кредитним коштами, а також не надав будь-яких відомостей щодо погашень боргу у більшому розмірі, ніж зазначено позивачем і не наведено свого розрахунку.
Наданий позивачем розрахунок є належним і допустимим доказом на підтвердження розміру заборгованості перед позивачем за кредитним договором № 31/21 від 17.03.2021  за тілом кредиту та нарахованими відсотками.
За наведених обставин, доводи апеляційної скарги про наявність арифметичних помилок у наданому позивачем розрахунку не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права в частині наявності підстав для задоволення вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором та розміру такої заборгованості, та не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки.
Твердження заявника про те, що після закінчення строку кредитування чи ініціювання процедури дострокового повернення всієї суми заборгованості право кредитора на проценти передбачені статтею 1048 ЦК України припиняється є необгрунтованими, оскільки згідно положень п. 1.3. кредитного договору  договір укладений до 17.03.2026, тобто строк кредитування на час звернення кредитної спілки до суду не закінчився.
Спростовуються матеріалами справи і доводи щодо наявності досудових вимог кредитної спілки про дострокове повернення кредиту, наявні в матеріалах справи направлені на адресу відповідачів листи-попередження носять лише інформацію про наявну заборгованість, наслідки прострочення сплати такої заборгованості та вимогу про сплату простроченої заборгованості по Кредитному договору (а.с.20-23).
Крім того, апеляційний суд враховує, що   відповідно до поданої заяви про надання кредиту  цільове призначення кредиту визначено, як: «на підприємницьку діяльність» (а.с. 4), отже посилання скаржника на положення Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог не грунтується на нормах права, якими врегульовані спірні правовідноси, оскільки згідно умов укладеного кредитного договору кредит був наданий ОСОБА_1   за цільовим призначенням – комерційний кредит, а тому положення вказаного закону не підлягають застосуванню до вказаного кредиту.
Необгрунтованими є доводи скарги про відсутність доказів на підтвердження його членства в кредитній спілці, враховуючи, що питання членства відповідача ОСОБА_1 не є предметом розгляду цієї справи і судом першої інстанції не розглядалось.
Доводи скарги про те, що інші відповідачі не можуть нести відповідальність за невиконання зобов`язань, оскільки були внесені зміни до Кредитного договору № 31/21 від 17.03.2021 без погодження з відповідачами (поручителями) спростовуються матеріалами справи, зокрема зміни були внесені у Графік розрахунків і таке внесення змін не потребує погодження з відповідачами (поручителями), оскільки позичальник отримав кредит у формі кредитної лінії з лімітом у сумі 100000, 00 грн, Додатковими договорами  були внесені зміни у Графік розрахунків  у зв`язку з отриманням чергових траншів: 17.03.2021-25000,00, 18.03.2021 – 25000, грн. 19.03.2021 – 49900, 00 грн, що передбачен п. 1.1 Кредитного договору, сума кредиту 100000,00 грн визначена у п. 1.1.1 Договорів поруки (а.с. 7-9), як вбачається з наданого розрахунку заборгованності не вносилися зміни і щодо розміру процентної ставки.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить висновку, що звертаючись до суду, КС «Корюківська» надано належні, достатні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, зокрема, кредитний договір та договори поруки, оформлені та підписані сторонами в установленому законом порядку, первинні бухгалтерські документи про зарахування на рахунок позичальника визначених договором кредитних коштів, належний розрахунок кредитної заборгованості, проведений кредитором.
Отже, вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції, належним чином оцінивши надані сторонами докази та встановивши, що відповідачі підписали кредитний договір та договори поруки, але своєчасно не виконали грошове зобов`язання, не сплатили заборгованість за укладеним кредитним договором, у зв`язку із чим утворилась заборгованість та відсутність доказів на спростування розміру заборгованості, доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості у розмірі 173684,76 грн.
За таких обставин, апеляційний суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь КС «Корюківька» заборгованість за кредитним договором в солідарному порядку.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача. 
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З урахуванням розміру задоволених позовних вимог КС «Корюківська» на суму 173684,76 грн, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь КС «Корюківська» підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції по 671,00 грн з кожного.
Разом з тим, оскільки апеляційна скарга задоволена частково, рішення суду першої інстанції скасовано з у зв`язку з допущеними порушеннями норм процесуального права, та постановлено рішення яким позовні вимоги задоволено, порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже відсутні підстави для стягнення судового збору з позивача за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись  ст.  141, 367, 368, 374, 376 ч. 3 п. 3, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 
                                          У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2023 року скасувати.
Позов Корюківської районної кредитної спілки «Корюківська» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Корюківської районної кредитної спілки «Корюківська» заборгованість за кредитним договором  № 31/21 від 17.03.2021  у сумі 173684,76 грн, з яких 94708,50 грн - тіло кредиту, 78976,26 грн  - відсотки за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП – НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП – НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП – НОМЕР_4 ) на користь Корюківської районної кредитної спілки «Корюківська» (юридична адреса: вул. Шевченка, 56/26, м. Корюківка Чернігівської області, ЄДРПОУ - 25975760) у відшкодування сплаченого судового збору у суді першої інстанції по 671, 00 грн з кожного.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 27.02.2025.

Головуючий                                                        Судді :