ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 січня 2025 року           справа №200/2784/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Сіваченка І.В., суддів: Компанієць І.Д., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі № 200/2784/23 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) та до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                     УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) /далі – також Відповідач-1/, у якому просив:
- визнати протиправну бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова № 168) у розмірі 100 000 гривень, у зв`язку з безпосередньою участю та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 10.10.2022 по 27.11.2022, з 08.12.2022 по 08.01.2023 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої Постановою № 168 у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з безпосередньою участю та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 10.10.2022 по 27.11.2022, з 08.12.2022 по 08.01.2023 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
В обґрунтування вимог позивач зазначав, що він проходить військову службу в НОМЕР_1 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України. Відповідно до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 № 165 гриф, його було направлено в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ), де він перебував з жовтня 2022 по листопад 2022 року. Позивач зазначав, що під час проходження військової служби, перебуваючи у відрядженні, він виконував бойові завдання на кордоні з Білоруссю на підставі бойових наказів (розпорядження). Позивач вважав, що таким чином він набув право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100 000 грн відповідно до Постанови № 168 у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях або забезпечуванні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, так як фактично виконував бойові завдання на підставі бойових розпоряджень (наказів), перебуваючи у службовому відрядженні. Позивач зауважив, що відповідно до довідки, виданої командиром військової частини НОМЕР_3 від 08.01.2023 №3847, він приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони на території Чернігівської області, а саме: з 10.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 27.11.2022; з 08.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 08.01.2023. У зв`язку з чим, в його інтересах до Відповідача-1 було направлено заяву з вимогою про виплату щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, за період приймання ним безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у періоди: з 10.10.2022 по 27.11.2022, з 08.12.2022 по 08.01.2023. Позивач зазначав, що відповідачем було надано відповідь від 27.12.2023, в якій було зазначено, що збільшена додаткова винагорода позивачу не нараховувалась у зв`язку з відсутністю підстав здійснення такої виплати. Позивач зазначив, що Відповідач-1, ігноруючи вимоги Постанови № 168, починаючи з 10.10.2022 по 27.11.2022 та з 08.12.2022 по 08.01.2023 здійснював йому виплату в розмірі 30000 гривень. Таким чином, Відповідач-1 не нараховував та не виплачував позивачу підвищену додаткову грошову винагороду у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях та участь у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за вищезазначені періоди відповідно до Постанови № 168 від 28.02.2022 року. Позивач вважав таку бездіяльність Відповідача-1 протиправною.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.08.2023, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2024, в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 13.06.2023 рішення судів попередніх інстанцій скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року залучено до участі у справі у якості другого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_3 ) /далі – також Відповідач-2/.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_3 ) щодо неналежного обліку й документування участі ОСОБА_1 у бойових діях та заходах, які підлягають оплаті додатковою винагородою згідно Постанови № 168 до 100 000,00 грн.
Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168 у розмірі 100 000 гривень, у зв`язку з безпосередньою участю та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 12.10.2022 по 31.10.2022 (20 днів), з 01.11.2022 по 27.11.2022 (27 днів), в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, та з урахуванням вже виплачених сум.
У решті позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Апелянт заперечує факт прийняття позивачем участі у бойових заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, яка надає право на отримання додаткової винагороди до 100  000 грн у спірний період.

У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії   НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.
Відповідач 1: НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), ЄДРПОУ: НОМЕР_6 - в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.
Відповідач 2: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_3 ), ЄДРПОУ: НОМЕР_7 - в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України. 
Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки щодо відрядження військовослужбовця виданої Військовою частиною НОМЕР_2 №12/1389 від 06 липня 2023 року, в якій зазначено, що  позивач вибув у службове відрядження на ділянку НОМЕР_8 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_9 ) відповідно до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.06.2022 №99 (гриф). З 28.11.2022 по 08.12.2022 перебував у відпустці відповідно до вхідної телеграми НОМЕР_10 прикордонного загону №Т12-1772 від 23.11.2022. Відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 року №165 гриф, позивача було передислоковано з НОМЕР_8 прикордонного загону на ділянку НОМЕР_11 прикордонного загону, військовослужбовець з 09.10.2022 по 09.01.2023 перебував у службовому відрядженні та оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_11 прикордонного загону. 09.01.2023 військовослужбовець прибув зі службового відрядження до НОМЕР_1 прикордонного загону і приступив до виконання обов`язків 10.01.2023, відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 10.01.2023 №8-ВВ.
Тобто, вищенаведеним підтверджується факт знаходження позивача у відрядженні з 09.10.2022 по 09.01.2023 у Військовій частині НОМЕР_3 (Відповідача-2) з урахуванням того, що з 28.11.2022 по 08.12.2022 позивач перебував у відпустці.
Судом встановлено, що Військовою частиною НОМЕР_3 (Відповідачем-2) було видано довідку від 08.01.2023 №3847 позивачу, в тому що він проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_2 (Відповідач-1) та в тому, що він приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області: з 10.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 27.11.2022; з 08.12.2022 по 31.12.2022; з 01.01.2023 по 08.01.2023, підстава зазначена бойовий наказ Адміністрації державної прикордонної служби України №165 гриф від 16.09.2022.
Відповідно до наявних в матеріалах справи копії архівних відомостей по отриманому позивачем грошовому забезпеченні за 2022 та за 2023 роки, судом встановлено, що у спірний період відповідно до зазначених позивачем позовних вимог, а саме з 10.10.2022 по 27.11.2022 та з 08.12.2022 по 08.01.2023 йому було виплачено збільшену додаткову грошову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 у наступному розмірі: жовтень 2022 року – 30 000,00 грн.; листопад 2022 року – 30 000,00 грн.; січень 2023 року – 54 193,55 грн.; лютий 2023 року – 30 000,00 грн.
У своєму відзиві Відповідач-1 зазначив наступне: - «Примітка - у зв`язку з надходженням від ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджуючих документів (довідка встановленого зразку) щодо безпосередньої участі у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо у районах у період здійснення зазначених заходів позивача за грудень 2022 року (пропорційно часу виконання таких завдань), у січні 2023 року було здійснено нарахування та виплата додаткової винагороди пропорційно часу здійснення зазначених заходів (у розмірі 54 193, 55 гривень), що підтверджується архівною відомістю за 2023 рік. 
Інших даних матеріали справи щодо виплаченої позивачу збільшеної додаткової грошової допомоги у розмірі 100 000 грн. - не містять.    
29 листопада 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (Відповідач-2) листом №22/4820-22-Вих надав відповідь на запит Військової частини НОМЕР_2 (Відповідача-1), в якій зазначив, що відповідно до вимог пункту 2 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч грн. у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо у районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, за виконання у відповідні дні військовослужбовцем.
Підрозділи Держприкордонслужби України, що знаходяться в межах Чернігівської та Сумської областей, не виконують бойові завдання на лінії бойового зіткнення і тому підпункт 7 пункту 2 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №168» не застосовується.
Відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.04.2022 №21-1215-2022 «Щодо однакового трактування положень» збільшення додаткової винагороди до 100 тисяч грн (із розрахунку на місяць) здійснюється військовослужбовцям, які у районах ведення бойових дій здійснюють охорону і оборону об`єктів Державної прикордонної служби України (у т.ч. військові містечка, пункти постійної дислокації (пункти управління) органів (підрозділів), місця базування (стоянки) корабельно-катерного складу, стоянки літаків (вертольотів), місця тривалого несення служби, пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон України, інші місця й об`єкти, де особовий склад Державної прикордонної служби України виконує, визначені законодавством України завдання), а також виконують бойові (спеціальні) завдання на бойових позиціях, блокпостах (контрольно-пропускних пунктах, спостережних пунктах, тощо), збільшення додаткової винагороди визначається лише за дні безпосереднього виконання бойових завдань з відбиття атак (вогневого ураження, бойового контракту з ворогом), збройного нападу на об`єкти, які охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення (вогневого ураження), у т.ч. перебування безпосередньо цих об`єктів під бомбардуванням, артилерійським, ракетними обстрілами.
У зв`язку з вищевикладеним, довідки про військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , які брали участь у бойових діях або заходах за вересень та жовтень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_3 , не опрацьовувались. 
Разом з тим, на адресу НОМЕР_1 прикордонного загону були направлені копії рапортів щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям НОМЕР_1 прикордонного загону за вересень та жовтень 2022 року для прийняття військовою частиною НОМЕР_2 правового рішення.  
На звернення позивача щодо нарахування та виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі (до 100000 грн) в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України листом від 27 грудня 2022 року № 3438-22-вих, зокрема, повідомив, що на адресу НОМЕР_1 прикордонного загону надійшов лист від 04 грудня 2022 року №22/4928-22 Вих «Про надання інформації» від начальника НОМЕР_11 прикордонного загону, в якому визначено, що підтверджуючої інформації (щодо безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій), відповідно до вимог пункту 2, підпунктів 1-8 наказу №392-АГ немає. Враховуючи вищевикладене, на даний час в НОМЕР_1 прикордонного загону відсутні підстави для внесення молодшого сержанта ОСОБА_1 в наказ про збільшення розміру виплати додаткової грошової винагороди до 100000 грн за період перебування військовослужбовця у відрядженні на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до наявної в матеріалах справи інформації, наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) від 30.06.2023 №14/1801-23 на вимоги ухвали суду від 21.06.2023, зазначено наступне: - «Відповідно до бойових розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.09.2022 №276/гриф (скасоване), від 25.09.2022 №1348/гриф (скасоване) та від 25.10.2022 №1697/гриф Позивач у складі 1 відділу прикордонної служби НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) приступив до виконання завдань в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дані розпорядження надати немає можливості, оскільки вони скасовані та мають обмежений гриф допуску. Бойові накази (розпорядження) видавалися стосовно комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) (в цілому). Копії з журналу бойових дій, книги оперативно-службової діяльності та журналу надходження розпоряджень по підрозділу (документів, які підтверджують виконання бойових завдань Позивачем), надати не має можливості, так як їх облік та ведення безпосередньо здійснюються у прикордонній комендатурі швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ). Інформацію щодо кількості бойових чергувань молодшого сержанта ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) надати не має можливості, так як облік несення служби здійснювався в НОМЕР_12 прикордонній комендатурі швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону та не є власністю ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ). […]. Разом з тим Список, передбачений додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», за грудень 2022 року у тому числі з відомостями про молодшого сержанта ОСОБА_1 на адресу НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) направлено вихідним листом №22/64-23-Вих від 23.12.2023. […]. Райони ведення воєнних (бойових) дій визначається щомісячно наказом Головнокомандувача Збройних Сил України. У період з 28.09.2022 по 31.12.2022 Чернігівська область входила до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій. З 01.01.2023 відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 №26 «Про визначення районів ведення воєнних бойових дій» (володільцем даного бойового розпорядження є Генеральний штаб Збройних Сил України) Чернігівська область виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.».
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) на адресу НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) надсилалися копії рапортів: 
- 03.11.2022 №22/4235-22-Вих, витяг з рапорту заступника начальника загону – коменданта 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону підполковника ОСОБА_2 від 01.11.2022 №1461, відповідно до якого під № 178 зазначений позивач та зазначений період безпосередньої участі з 01.10.2022 по 31.10.2022 (31 день), відповідно до якого зазначено клопотання про виплату додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.09.2022 №508-АГ «Про внесення змін до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392-АГ»; 
- 08.11.2022 №22/4314-22-Вих, витяг з рапорту заступника начальника загону – коменданта 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону підполковника ОСОБА_2 від 01.11.2022 №1464, відповідно до якого під № 177 зазначений позивач та зазначений період безпосередньої участі з 12.10.2022 по 31.10.2022 (20 днів), відповідно до якого зазначено клопотання про виплату додаткової винагороди у розмірі 70 000,00 грн пропорційно із розрахунку на місяць відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.09.2022 №508-АГ «Про внесення змін до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392-АГ»;
- 02.12.2022 №22/4910-22-Вих, витяг з рапорту заступника начальника загону – коменданта 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону підполковника ОСОБА_2 від 01.12.2022 №1888, відповідно до якого під № 176 зазначений позивач та зазначений період безпосередньої участі з 01.11.2022 по 27.11.2022 (27 днів), відповідно до якого зазначено клопотання про виплату додаткової винагороди у розмірі 70 000,00 грн пропорційно із розрахунку на місяць відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.09.2022 №508-АГ «Про внесення змін до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392-АГ»; та витягу з рапорту  заступника начальника загону – коменданта 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону підполковника ОСОБА_2 від 01.12.2022 №1890 відповідно до якого під № 177 зазначений позивач та зазначений період безпосередньої участі з 01.11.2022 по 27.11.2022 (27 днів), відповідно до якого зазначено клопотання про виплату додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн пропорційно із розрахунку на місяць;
- 03.01.2023 №22/64-23-Вих, довідка про військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , які брали участь у бойових діях або заходах за грудень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_3 , відповідно до якої під № 177 зазначений позивач та зазначений період безпосередньої участі з 01.12.2022 по 31.12.2022, в якому зазначена підстава – БР коменданта приккшр НОМЕР_10 ПРИКЗ від 11.10.2022 №637/гриф, ЖБД від 21.10.2022 №245, ст.1-10 БР коменданта приккшр НОМЕР_10 ПРИКЗ від 26.10.2022 №693/гриф.;
- 03.01.2023 №22/64-23-Вих, довідка про військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , які брали участь у бойових діях або заходах за грудень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_3 , відповідно до якої за №176 зазначений позивач та період безпосередньої участі з 08.12.2022 по 31.12.2022.
Скасовуючи рішення та постанову судів першої та апеляційної інстанції, Верховний Суд, направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, зазначив наступне: - «Роблячи висновок про недостатність наявних документів для підтвердження фактів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів у спірний період, суди попередніх інстанцій не надали оцінки: витягам з рапортів заступника начальника загону – коменданта 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону підполковника ОСОБА_2 від 1 листопада 2022 року №1464, від 1 грудня 2022 року №1888; листу військової частини НОМЕР_3 від 3 січня 2023 року №22/64-23-вих; витягу з довідки про військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , які брали участь у бойових діях або заходах за грудень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_3 ; підставам їхнього складання.».

Спірні правовідносини виникли з приводу не виплати позивачу НОМЕР_1 прикордонним загоном (військовою частиною НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України збільшеної додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, у розмірі 100 000 гривень, у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 10.10.2022 по 27.11.2022 та з 08.12.2022 по 08.01.2023.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Закон України «Про Державну прикордонну службу України» від 3 квітня 2003 року № 661-IV (надалі – Закон № 661-IV), відповідно до Конституції України визначає правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 661-IV, під час дії воєнного стану прикордонні загони у встановленому законом порядку можуть залучатися відповідними органами військового управління Збройних Сил України до ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту на державному кордоні України, міжнародного збройного конфлікту, відсічі збройній агресії проти України.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 19 Закону № 661-IV, на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану.
Відповідно до ч.ч. 1, 3  ст. 25 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства.
Військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі – Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно ст. 1-2 Закону № 2011-XII, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 9 Закону № 2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова № 168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до пункту 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
З метою виконання вимог Постанови № 168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Наказ № 392), який був уведений в дію з 1 серпня 2022 року.
Так, згідно пункту 1 Наказу № 392 військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. 
Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.
Пункт 2 цього наказу визначав вичерпний перелік бойових дій і заходів, передбачених абзацом другим пункту 1 Постанови №168, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю Держприкордонслужби право на збільшення додаткової винагороди до 100000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі:
1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;
2) бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;
3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;
5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;
6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;
7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави;
8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.
У пункті 4 наказу № 392 встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:
1) бойового наказу (бойового розпорядження);
2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;
3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Згідно з пунктом 5 наказу № 392 для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (абзац перший пункту 5 наказу).
Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця (абзац другий пункту 5 наказу).
У довідках, передбачених цих пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу (абзац третій пункту 5 наказу).
Відповідно до пункту 11 наказу № 392 склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України (абзац перший пункту 11 наказу).
Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу (абзац другий пункту 11 наказу).
Згідно з пунктом 12 наказу № 392 виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів).
До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.

Слід зауважити, що Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2023 року у справі №200/193/23 сформував висновок щодо питання застосування наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ, від 9 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ та Інструкції МВС від 18 березня 2016 року №188 у контексті визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168.
При цьому Верховний Суд дійшов висновку про те, що застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ. 
Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 200/193/23 також дійшов висновку про те, що Інструкція про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.03.2016 № 188, була прийнята на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських», а тому колегія суддів вважає помилковим застосування судами першої та апеляційної інстанцій її положень при визначенні порядку та умов виплати додаткової винагороди, встановленої на період дії воєнного стану постановою Кабінету Міністрів України №168.
У відповідності до вимог частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відтак, вирішуючи питання щодо права позивача на отримання збільшеної винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, суд апеляційної інстанції керується, зокрема, наказами Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022р №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022р. №628/0/81-22-АГ. 

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_11 прикордонний загін Державної прикордонної служби України, Відповідач-2) від 08.01.2023 №3847, позивач проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_2 (Відповідач-1) та приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області: з 10.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 27.11.2022; з 08.12.2022 по 31.12.2022; з 01.01.2023 по 08.01.2023.
Підставою для видачі цієї довідки зазначений бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України №165 гриф від 16 вересня 2022 року.
Позивач вважає таку довідку достатнім доказом наявності у нього права на отримання у вказані періоди додаткової винагороди до 100 000 грн.
В свою чергу, відповідач заперечує наявність такого права з огляду на:
- не відповідність цієї довідки Додатку 1 до Наказу № 392 (№ 628), а саме: не зазначення передбачених у ньому трьох підстав, - порушення абзацу третього пункту 5 Наказу № 392 / абзацу третього пункту 7 Наказу № 268), згідно з яким у довідках, передбачених цих пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 Наказу № 392 / пунктом 3 Наказу № 268;
- довідки за формою згідно Додатку 2 до Наказу № 392 (№ 628) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України не надходили.
Одразу слід зазначити, що посилання Відповідача-1 на не направлення йому Відповідачем-2 довідки за формою згідно Додатку 2 до Наказу № 392 (№ 628) не може слугувати підставою для відмови в позові, оскільки недотримання органами Державної прикордонної служби України вимог в частині обміну інформацію про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.

Крім того, в межах задоволених позовних вимог (предмет апеляційного оскарження): жовтень – листопад 2022 року, в матеріалах справи наявні наступні документи:
- 08.11.2022 №22/4314-22-Вих, витяг з рапорту заступника начальника загону – коменданта 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону підполковника ОСОБА_2 від 01.11.2022 №1464, відповідно до якого під № 177 зазначений позивач та зазначений період безпосередньої участі з 12.10.2022 по 31.10.2022 (20 днів), відповідно до якого зазначено клопотання про виплату додаткової винагороди у розмірі 70 000,00 грн пропорційно із розрахунку на місяць відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.09.2022 №508-АГ «Про внесення змін до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392-АГ»;
- 02.12.2022 №22/4910-22-Вих, витяг з рапорту заступника начальника загону – коменданта 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону підполковника ОСОБА_2 від 01.12.2022 №1888, відповідно до якого під № 176 зазначений позивач та зазначений період безпосередньої участі з 01.11.2022 по 27.11.2022 (27 днів), відповідно до якого зазначено клопотання про виплату додаткової винагороди у розмірі 70 000,00 грн пропорційно із розрахунку на місяць відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.09.2022 №508-АГ «Про внесення змін до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №39-АГ».
В наявних в матеріалах справи копіях витягів з вказаних рапортів підстави для його складання з посиланням на бойові розпорядження, накази, журнали бойових дій, тощо, - відсутні (т.1 а.с.55зв, 56зв).
Ці рапорти були направлені до НОМЕР_11 прикордонного загону для проведення виплати додаткової винагороди особовому складу.
В свою чергу, начальник НОМЕР_11 прикордонного загону повернув вказані вище рапорти начальнику НОМЕР_1 прикордонного загону, в якому вказав, що підтверджуюча інформація відповідно до вимог пункту 2 підпунктів 1-8 Наказу № 392 відсутня.

Отже, в матеріалах справи наявні суперечливі відомості про наявність у спірний період у позивача права на отримання додаткової винагороди до 100 000 грн: в листах, наприклад, від 29 листопада 2022 року №22/4820-22-Вих начальник НОМЕР_11 прикордонного загону заперечував наявність такого права, вказавши, що підтверджуюча інформація відповідно до вимог пункту 2 підпунктів 1-8 Наказу № 392 відсутня, а в довідці від 08.01.2023 №3847 зазначив, що позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні військової агресії на території Чернігівської області, у тому числі у спірні в межах апеляційного провадження періоди.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Згідно частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наявність суперечливих відомостей НОМЕР_11 прикордонного загону про наявність у спірний період у позивача права на отримання додаткової винагороди до 100 000 грн, враховуючи заперечення проти позову НОМЕР_1 прикордонного загону, враховуючи положення частини другої статті 90 КАС України, за якими жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили, колегією суддів не приймаються посилання позивача на те, що довідка від 08.01.2023 №3847 є беззаперечним доказом наявності у позивача права на отримання винагороди в розмірі до 100000 грн.
Так, в постанові від 25 січня 2024 року в справі № 560/1216/23 Верховний Суд зазначив:
«49. Водночас, незважаючи на позовні вимоги, які стосувалися виплати позивачу додаткової винагороди з 24 лютого 2022 року без визначення кінцевої дати, подані позивачем докази, що охоплювали період з 24 лютого по 31 травня 2022 року, та заперечення відповідача щодо наявності підстав для виплати позивачу вказаної винагороди за час його відрядження до іншої військової частини, суди попередніх інстанцій не встановили, у який період часу та до якої військової частини ОСОБА_1 був відряджений з початку введення воєнного стану в Україні, а також якими обставинами позивач обґрунтовував позовні вимоги про виплату йому додаткової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць за період з 01 червня 2022 року по дату звернення до суду (25 січня 2023 року). Фактично судові рішення про відмову в задоволенні позову за період з 01 червня 2022 року по 25 січня 2023 року нічим не обґрунтовані.
50. Надаючи оцінку поданим позивачем до суду довідкам військової частини НОМЕР_2 на предмет їх належності, допустимості, достовірності і достатності для підтвердження обставин безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах у період з 24 лютого по 31 травня 2022 року, суди обох інстанцій не дослідили й не з`ясували змісту документів, зазначених підставою видачі цих довідок».
Тому апеляційним судом вжито заходів щодо офіційного з`ясування обставин цієї справи.

Так, ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року у відповідачів витребувано документи.
НОМЕР_11 прикордонний загін повідомив, що журнал бойових дій, книга оперативно-службової діяльності та журнал надходження розпоряджень по підрозділу (документи, які підтверджують виконання бойових завдань Позивачем), обліковувалися та велися безпосередньо у НОМЕР_12 прикордонній комендатурі швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) та до управління ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) не надавалися. Дані документи знаходяться у володінні та власності військової частини НОМЕР_2 .
Так як Позивач проходить службу та перебуває на фінансовому забезпеченні в НОМЕР_1 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_2 ), рапорт заступника начальника загону – коменданта 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону підполковника ОСОБА_3 від 01.11.2022 №1461 був відправлений до НОМЕР_1 прикордонного загону супровідним листом від 03.11.2022 №22/4235-22-Вих; рапорт заступника начальника загону – коменданта 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону підполковника ОСОБА_3 від 01.11.2022 №1464 був відправлений до НОМЕР_1 прикордонного загону супровідним листом від 08.11.2022 №22/4314-22-Вих; рапорт заступника начальника загону – коменданта 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону підполковника ОСОБА_3 від 01.12.2022 №1888 був відправлений до НОМЕР_1 прикордонного загону супровідним листом від 02.12.2022 №22/4910-22-Вих; рапорт заступника начальника загону – коменданта 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону підполковника ОСОБА_3 від 01.12.2022 №1890 був відправлений до НОМЕР_1 прикордонного загону супровідним листом від 02.12.2022 №22/4910-22-Вих; рапорт заступника начальника загону – коменданта 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону підполковника ОСОБА_3 від 22.12.2022 №2188 (даний рапорт надійшов до управління ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно рапорту першого заступника начальника загону – коменданта прикордонної комендатури ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22.12.2022 №2189 (№5583- 22-Вх від 23.12.2022) був відправлений до НОМЕР_1 прикордонного загону супровідним листом від 26.12.2022 №22/5474-22-Вих). 
Разом з тим, підстави для складання рапортів, з зазначенням інформації та посилань на конкретний(і) підпункт(и) 1-8 пункту 2 Наказу №392 в даних рапортах керівництвом 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону не зазначено. Керівництвом 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону в даних рапортах не зазначено посилання на бойові розпорядження, накази, журнали бойових дій та інші документи
З документів, наданих 1 комендатурою швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону до військової частини НОМЕР_3 умови (обставини), які визначені у наказах Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-АГ для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 тис. грн. щодо Позивача відсутні. 
Інформація та документи, визначені підпунктами 1-8 пункту 2 Наказу №392 які б підтверджували право Позивача на отримання додаткової винагороди до 100 000 грн, на адресу військової частини НОМЕР_3 з 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону стосовно Позивача не надходили. 
Докази стосовно участі Позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 09.10.2022 по 08.01.2023 на адресу військової частини НОМЕР_3 з 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону стосовно Позивача не надходили.
Так як Позивач був прикомандирований до військової частини НОМЕР_3 у період з 09.10.2022 по 08.11.2023, начальником військової частини НОМЕР_3 , на виконання Наказу 2, було видано Довідку про безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії від 08.01.2023 №3847. 
Разом з тим, оскільки підтверджуючі документи до військової частини НОМЕР_3 не були надані, в довідці дана інформація відсутня. Тобто дана довідка інформує про період перебування Позивача в зоні бойових дій та можливість виконання ним бойових завдань згідно пункту 2 Наказу 2. Довідка від 08.01.2023 №3847 не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168. 
Зі змісту наведеної довідки вбачається, що вона була видана на підставі бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 №165 гриф, за яким Позивача було направлено у службове відрядження в оперативне підпорядкування до НОМЕР_11 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ). Наведена довідка не містить в собі жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо. Отже, вказана довідка не може бути належним доказом участі Позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів.

НОМЕР_1 прикордонний загін повідомив, що підтверджуюча інформація відповідно до вимог пункту 2 підпунктів 1-8 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» відсутня (згідно рапортів за жовтень та листопад 2022 року).
Цим відповідачем також надано затребувані документи.
Так, з копії рапорту за жовтень 2022 року вбачається, що підстави для його складання з посиланням на бойові розпорядження, накази, журнали бойових дій, тощо, - відсутні
У копії рапорту за листопад 2022 року зазначена підстава для його складання: Бойове розпорядження коменданта НОМЕР_10 ПРИКЗ від 11.10.2022 №637(гриф), ЖБД від 21.10.2022 №245 ст.1-10 Бойове розпорядження коменданта НОМЕР_10 ПРИКЗ від 26.10.2022 №693(гриф).
З Витягів з Журналу службово-бойових дій прикордонної комендатури швидкого реагування N 1 НОМЕР_1 прикордонного загону, розпочато 12.10.2022 № 245 (гриф), сторінка № 2-10, в Розділі 1 Метою застосування підрозділів приккшр № НОМЕР_13 НОМЕР_1 прикордонного загону визначено ведення стабілізаційної операції щодо забезпечення недоторканості державного кордону, а в Розділі 2 «Облік ведення бойових дій» інформація відсутня.

Оцінюючи наявні в справі докази, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 25 січня 2024 року в справі № 560/1216/23, досліджуючи та з`ясовуючи зміст документів, зазначених підставою видачі довідки Військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_11 прикордонний загін) від 08.01.2023 №3847 та рапортів заступника начальника загону – коменданту прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_2 .

Щодо довідки Військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_11 прикордонний загін) від 08.01.2023 №3847.
В ній зазначено, що позивач проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) та приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області: з 10.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 27.11.2022; з 08.12.2022 по 31.12.2022; з 01.01.2023 по 08.01.2023.
Як зазначалось вище, видавник цієї довідки ( НОМЕР_11 прикордонний загін) в листах та протягом розгляду цієї справи (зокрема, в додаткових поясненнях від 14.12.2024) стверджував, що вона (довідка) лише інформує про період перебування Позивача в зоні бойових дій та можливість виконання ним бойових завдань згідно пункту 2 Наказу №164-АГ та не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.
Зі змісту наведеної довідки вбачається, що єдиною підставою її видання слугував бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України №165 гриф від 16 вересня 2022 року, за яким Позивача було направлено у службове відрядження в оперативне підпорядкування до НОМЕР_11 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ). 
При цьому зміст такого бойового наказу (про відрядження), що не є спірною в справі обставиною, виданого 16 вересня 2022 року, апріорі не може свідчити про виконання позивачем в майбутньому (в спірний період з жовтня 2022 року по січень 2023 року), бойових дій (завдань), які визначені підпунктами 1-8 пункту 2 Наказу № 164 (давали б право на  отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168).
В той же час, наведена довідка не містить в собі жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо. 
Більш того, вона містить період січня 2023 року, при тому, що райони ведення воєнних (бойових) дій визначається щомісячно наказом Головнокомандувача Збройних Сил України. У період з 28.09.2022 по 31.12.2022 Чернігівська область входила до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій. З 01.01.2023 відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 №26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Чернігівська область виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.
При цьому колегія суддів вважає, що сам по собі факт віднесення Чернігівської області до районів ведення воєнних (бойових) дій не свідчить про наявність у позивача права на отримання додаткової винагороди у її збільшеному розмірі.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 05 червня 2024 року у справі № 360/568/23 (п.62).
Отже, вказана довідка не може бути належним доказом участі Позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, що давало би право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.

Щодо рапортів.
Так, з копії рапорту за жовтень 2022 року вбачається, що підстави для його складання з посиланням на бойові розпорядження, накази, журнали бойових дій, тощо, - відсутні
У копії рапорту за листопад 2022 року зазначена підстава для його складання: Бойове розпорядження коменданта НОМЕР_10 ПРИКЗ від 11.10.2022 №637(гриф), ЖБД від 21.10.2022 №245 ст.1-10 Бойове розпорядження коменданта НОМЕР_10 ПРИКЗ від 26.10.2022 №693(гриф).
З Витягів з Журналу службово-бойових дій прикордонної комендатури швидкого реагування N 1 НОМЕР_1 прикордонного загону, розпочато 12.10.2022 № 245 (гриф), сторінка № 2-10, в Розділі 1 Метою застосування підрозділів приккшр № НОМЕР_13 НОМЕР_1 прикордонного загону визначено ведення стабілізаційної операції щодо забезпечення недоторканості державного кордону, а в Розділі 2 «Облік ведення бойових дій» інформація відсутня.
Оскільки в рапорті за жовтень взагалі відсутня підстава для його складання, колегія суддів вважає, що ним не може бути підтверджено право на отримання збільшеної винагороди.
Що стосується рапорту за листопад 2022 року, зазначена в ній підстава для його складання не знайшла свого обґрунтування: з Витягів з Журналу службово-бойових дій прикордонної комендатури швидкого реагування N 1 НОМЕР_1 прикордонного загону, розпочато 12.10.2022 № 245 (гриф) не вбачається виконання позивачем бойових дій (завдань), які визначені підпунктами 1-8 пункту 2 Наказу № 164 та які б давали право на  отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.
Отже, вказані рапорти не можуть бути належним доказом участі Позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, що давало би право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.
Більш того, рапорти за січень 2023 року взагалі відсутні, хоча цей період зазначений в довідці НОМЕР_11 прикордонного загону від 08.01.2023 №3847.

Колегія суддів зауважує, що виконання позивачем завдання охорони (забезпечення недоторканості) певної ділянки державного кордону в межах відповідальності НОМЕР_11 прикордонного загону, є одним з безпосередніх функціональних обов`язків позивача як військовослужбовця органу Державної прикордонної служби, і само по собі виконання такого завдання не передбачено підпунктами 1-8 пункту 2 Наказу № 392 (підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628) та не дає права на  отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.
Сам факт виконання Позивачем якихось бойових завдань на підставі бойових розпоряджень (наказів) під час перебування у службовому відрядженні в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_11 прикордонного загону в період дії воєнного стану в Україні, не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень, яка передбачена пунктом 1 Постанови №168, - для цього потрібно виконання дій (завдань), прямо передбачених підпунктами 1-8 пункту 2 Наказу № 392 (підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628). 
Не є підтвердженням безпосередньої участі Позивача у бойових діях та відповідних заходах бойові накази (розпорядження), оскільки сама по собі видача бойового наказу (розпорядження) не є безумовним доказом його виконання військовослужбовцем та його безпосередньої участі у бойових діях чи відповідних заходах. Крім того, виконання бойових розпоряджень та участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не є тотожними поняттями.
За змістом підпунктів 1-8 пункту 2 Наказу № 392 (підпунктів 1-7 пункту 2 Наказу № 628), в основному, умовою виконання бойових (спеціальних) завдань є вогневе ураження або безпосереднє зіткнення з противником. 

В свою чергу, позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилався лише на наявність довідки НОМЕР_11 прикордонного загону від 08.01.2023 №3847, не наводячи будь-яких фактів чи доказів виконання ним дій або завдань, які передбачені 1-8 пункту 2 Наказу № 392 (підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628). 

Отже, у суду відсутні будь-які належні, допустимі та достовірні докази (документи, матеріали) щодо виконання Позивачем у спірному періоді безпосередніх бойових дій чи заходів з безпосередньої відсічі і стримуванні збройної агресії в період перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій за спірний період, і як наслідок, наявності у нього права для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень, яка передбачена пунктом 1 Постанови №168.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач правомірно не нарахував та не виплатив позивачу додаткову винагороду в розмірі до 1000000 грн за спірні періоди.

Такий же висновок викладений в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2024 року в справі №360/462/23 в аналогічних правовідносинах.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Позивачем щодо вимог грудня 2022 року і січня 2023 року рішення місцевого суду не оскаржено, тому в цій частині апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду – скасуванню в частині задоволених позовних вимог.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,      

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) – задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі № 200/2784/23 – скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою у задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити.
В іншій частині, в якій в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі № 200/2784/23 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 23 січня 2025 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                             І. В. Сіваченко

Судді                                                                        А. В. Гайдар
                                                                                                                                                                                                                            І. Д. Компанієць