ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року	Львів	Справа № 347/1671/24 пров. № А/857/27642/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                              Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.
за участі секретаря судового засідання:           Скрутень Х.Б. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції, 
на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2024 року (суддя - Крилюк М.І., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м.Косів, дата складання повного тексту - не зазначено), 
в адміністративній справі №347/1671/24 за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції Благи Галини Володимирівни старшого сержанта 1 батальйону 1 роти УПП в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, 
про визнання протиправною та скасування постанови,

                                                               встановив:

У липні 2024 позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів інспектора поліції Благи Галини Володимирівни старшого сержанта 1 батальйону 1 роти УПП в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач-1), Департаменту патрульної поліції НП України (далі - відповідач-2), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 3681136 від 25.06.2024 р., винесену старшим сержантом поліції роти 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області Блага Г.В.. 
Відповідач Департамент патрульної поліції позовних вимог не визнав, у суді першої інстанції подав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 
Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09.10.2024 позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову серії БАД №368136 від 25.06.2024р. інспектора поліції Благи Галини Володимирівни старшого сержанта 1 бат. 1 роти УПП в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції НП України про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн за ч.1 ст.122 КУпАП.
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач-2 та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, внаслідок чого вищевказане рішення повинно бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що положення частини першої статті 38 КУпАП поліцейським було дотримано, стягнення накладено у день вчинення правопорушення. Постанова серії ЕАС № 8140300 від 14.11.2023 переглядалася Косівським районним судом Івано-Франківської області та Восьмим апеляційним адміністративним судом. Постанову серії ЕАС № 8140300 від 14.11.2023 було скасовано та справу направлено на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції. На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі № 347/3232/23 Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції було належним чином повідомлено позивача про новий розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП. Оскільки на електронну адресу Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції надійшов лист позивача, в якому він повідомив причини за яких не може взяти участь в розгляді справи та просив проводити розгляд справи без його участі, розгляд справи про адміністративне правопорушення було проведено без участі позивача. Зазначає скаржник, що на дані правовідносини щодо нового розгляду справи, положення ч.1 ст.38 КУпАП не можуть застосовуватись, оскільки стосуються виявлення правопорушення та первинного притягнення особи до адміністративної відповідальності. Дані обставини не були дослідженні та враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення у справі № 347/1671/24 від 09.10.2024. Суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, винесена щодо позивача, є необґрунтованою, чим знівелював засади та завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки особу, що порушила Правила дорожнього руху, обов`язкові до дотримання всіма учасниками дорожнього руху, не притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідно особа не виховується в дусі додержання законів, запобігання правопорушень, зміцнення законності.
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 09.10.2024 та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити в повному обсязі. 

У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили, жодних заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи не подавали, хоча належним чином усі були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи. 
Відповідно до статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість апеляційного розгляду справи у відсутності сторін (їх представників). 
Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково. 

Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 
Спірною постановою у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №368136 від 25.06.2024 року ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 14.11.2023 року о 15 год 34 хв. в с.Глибока, автодорогою на 135 км. рухався зі швидкістю 75 км./год, при цьому перевищив встановленні обмеження швидкості в населеному пункті на 25 км/годину, чим порушив п.п. 12.4 ПДР, швидкість руху вимірювалась лазарним вимірювачем швидкості Трукам тс000677 (а.с. 33).
Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн..
Не погоджуючись і вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом. 

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції в рішенні від 09.10.2024 виходив з того, що постанову про накладення адміністративного стягнення Серія БАД №368136 від 25.06.2024 року винесено без врахування вимог ст.38 та п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, що є грубим процесуальним порушенням, а тому вказана постанова підлягає скасуванню.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та рішенню суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду враховує наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією та законами України.
Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є питання щодо протиправності постанови поліцейського про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху. 
Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. 
Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. 
Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. 
Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст.53 Закону України «Про дорожній рух»). 
Також, згідно із п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. 
Відповідно до п.12.9 (б) ПДР, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил. 
Пунктом 12.4 ПДР передбачено, що в населених пунктах рух транспортних засобі дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.. 
Також, загальне обмеження швидкості 50 км/год. стосується населених пунктів, позначених дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», дія цього обмеження скасовується знаком 5.46 «Кінець населеного пункту». При цьому, загальні обмеження швидкості в населеному пункті не перериваються після перехресть і діють на всіх вулицях населеного пункту. 
Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції вважав, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАД №368136 від 25.06.2024 року винесено без врахування вимог ст.38 , та п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, що є грубим процесуальним порушенням, а тому підлягає скасуванню.
Так, відповідно до ч.1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). 
Тобто, за приписами ст. 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.
Згідно із оскаржуваною постановою серії БАД №368136 від 25.06.2024 порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху виявлено 14.11.2023 року о 15 год 34 хв. та вчинене цього дня, однак постанову про накладення адміністративного стягнення винесено 25.06.2024.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Враховуючи, що адміністративне стягнення на особу може бути накладено не пізніш, як через два місяці з дня вчинення правопорушення, суд констатує, що застосування адміністративного стягнення до позивача застосовано 25.06.2024 поза межами строку, встановленого ч. 1 ст. 38 КУпАП.
Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до неспростованого висновку, що оскільки ОСОБА_1 згідно оскаржуваної постанови вчинив адміністративне правопорушення 14.11.2023 року, то відповідно до ст.ст.38, 222 КУпАП, на час прийняття постанови від 25.06.2024 року, термін визначений ч.1 ст.38 КУпАП для притягнення до адміністративної відповідальності фактично минув, що є підставою для закриття провадження в справі на виконання вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, а тому суд визнав, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАД №368136 від 25.06.2024 року підлягає скасуванню як така, що винесена без врахування вимог ст.38 , та п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. 
Водночас, в резолютивній частині рішення від 09.10.2024 суд першої інстанції в порушення вимог процесуального права не вказав про необхідність закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП. Тому з урахуванням приписів статті 317 КАС України рішення суду підлягає зміні шляхом доповнення абзацу другого резолютивної частини оскаржуваного рішення суду відповідним формулюванням. 
Таким чином, апеляційну скаргу відповідача належить задоволити частково. 
У решта частині рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому у цій частині рішення суду необхідно залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд -                                                                
                                                             
                                                          постановив: 

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задоволити частково. 
Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2024 року в адміністративній справі №347/1671/24 за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції Благи Галини Володимирівни старшого сержанта 1 батальйону 1 роти УПП в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови - змінити, доповнивши абзац другий резолютивної частини цього рішення суду таким формулюванням: «Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП». 
У решта частині рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2024 року в адміністративній справі №347/1671/24 - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль  	
Повний текст постанови суду складено 03.01.2025 року, у зв`язку із перебуванням суддів Гуляка В.В. та Ільчишин Н.В. у відпустках із 19.12.2024 року до 02.01.2025 року.