УХВАЛА
 
06 січня 2025 року 
м. Київ
 
справа № 296/5175/23
провадження № 61-14141ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на постанову Житомирського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3  до ОСОБА_4   про стягнення боргу за договором позики,
 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2023 року ОСОБА_3 через свого представника звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 , в якому просила: стягнути з ОСОБА_4 на свою користь грошові кошти в сумі, що є еквівалентом 117 408,22 дол. США (тіло позики - 25 000,00 дол. США, пеня - 91 500 дол. США, три проценти річних - 908,22 дол. США) на дату ухвалення рішення згідно умов договору позики від 06 березня 2020 року; в рахунок стягнення боргу - звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 .
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15 січня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 06 березня 2020 року на загальну суму 50 908,22 дол. США, яка складається з: 25 000,00 дол. США - тіло позики; 25 000,00 дол. США - пені та 908,22 дол. США - 3% річних від суми боргу (що на день винесення рішення по справі 09 січня 2024 року еквівалентно 1 923 368,55 грн).
В рахунок стягнення боргу звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат та службових приміщень, загальна площа - 49,23 кв. м, житлова площа - 26,8 кв. м, яка на праві власності належить ОСОБА_4 , шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах виконавчого провадження, за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, але не менше 90 відсотків вартості предмета іпотеки, визначеної на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій згідно Закону України «Про виконавче провадження».
У задоволенні решти вимог відмовлено.
Зупинено виконання рішення суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування.
Не погодившись із рішенням суду в частині зупинення виконання рішення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, ОСОБА_3 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду змінити, включивши з мотивувальної та резолютивної частин рішення мотиви та висновки суду щодо зупинення виконання рішення суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 січня 2024 року в частині зупинення виконання рішення суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його скасування або припинення - скасовано.
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року, посилаючись на те, що хоча вона й не брала участі у справі, проте оскаржуваною постановою суд вирішив питання про її права.
Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року залишено без руху. 
 
На виконання вимог ухвали представником заявниці надано квитанцію про сплату судового збору та заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій зазначає, що ОСОБА_1 дізналася про оскаржувану постанову 15 листопада 2024 року, а з касаційною скаргою представник звернувся 18 листопада 2024 року.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Частиною третьою статті 390 ЦПК України передбачено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
 
Ураховуючи наведені представником заявниці обставини, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження постанови ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити. 
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставами касаційного оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 202/939/18, від 22 березня 2023 року у справі № 361/4481/19, від 22 червня 2022 року у справі № 296/7213/15, від 13 липня 2022 року у справі № 361/1353/18, від 29 червня 2022 року у справі № 201/9754/17. (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України. Матеріали справи № 296/5175/23 витребувано ухвалою від 09 грудня 2024 року.
 
Безпосередньо у касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , зазначає клопотання про зупинення виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 січня 2024 року, враховуючи що, поворот виконання оскаржуваного судового рішення буде утруднено.
 
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Системний аналіз зазначених норм свідчить, що суд касаційної інстанції може зупинити виконання лише того судового рішення, яке є предметом касаційного оскарження у справі.
 
Оскільки рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 січня 2024 року, виконання якого просить зупинити представник заявниці не є предметом касаційного оскарження у справі № 296/5175/23, провадження                        № 61-14141ск24, клопотання представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2  про зупинення його виконання не підлягає задоволенню.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року.
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3   до ОСОБА_4  про стягнення боргу за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на постанову Житомирського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року.
 
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , про зупинення виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 січня 2024 року.
 
Іншим учасникам роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
    Судді:          	  І. Ю. Гулейков                                                    Р. А. Лідовець       Д. Д. Луспеник