ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/15290/24                                        Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/456/25                                Агапов Р.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ        - Кружиліної О.А.,
за участю секретаря                        - Михайлюка А.В.,
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності        - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 січня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.01.2025 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн у дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Мотивуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що за обставинами події у поліцейських не булу підстав для проведення його огляду, оскільки поліцейські автомобіль під його керуванням не зупиняли.
Звертає увагу, що автомобіль знаходився припаркованим на узбіччі, оскільки він чекав на водія. 
Вказує, що наявний в матеріалах справи відеозапис не фіксує факту руху автомобіля «Nissan», а розпочинається з моменту, коли поліцейські підходять до припаркованого автомобіля.
За вказаних обставин ОСОБА_1 вважає, що поліцейськими не підтверджено належними доказами складу адміністративного правопорушення, з огляду на незалучення поліцейськими свідків, здійснення небезперервної відеофіксації.
Окремо в апеляційній скарзі ОСОБА_1 звертає увагу на порушення суддею вимог частини 1 статті 268 КУпАП, внаслідок чого було позбавлено можливості скористатися своїми процесуальними правами та залучити до розгляду справи адвоката.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав та пояснив, що 09.08.2024 транспортним засобом він не керував, за кермом перебував інший водій, який пішов на пошуки палива. Від запропонованого огляду на стан наркотичного сп`яніння, він відмовився під відеозапис, оскільки поліцейський здійснював відносно нього психологічний примус, а саме погрожував забрати волонтерський автомобіль та викликати на місце події військового комісара.
Апеляційний суд приходить до таких висновків.
Визнаючи винним та накладаючи на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП. 
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судовим розглядом встановлено, що 09.08.2024 о 16:10 у м. Харкові по проспекту Науки, 64, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Nissan X-Trail», д.н.з.  НОМЕР_1 , де був зупинений поліцейськими, у зв`язку з порушенням вимог знаку 4.2 (рух праворуч). Під час спілкування поліцейського з водієм  ОСОБА_1  були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, порушення координації рухів. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 відмовився.
Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксована на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». 
Відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.
Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБА № 103384 від 09.08.2024 за невиконання водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , суддею, відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлені фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом та версія ОСОБА_2 щодо обставин події, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження та не узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами, з огляду на наступне.
Судовим розглядом встановлено, що поліцейським зупинено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_2 за порушення правил проїзду на знак 4.2, під час спілкування з водієм ОСОБА_2 було встановлено, що останній не має посвідчення водія, у зв`язку з його вилучення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, що стало наслідком винесення поліцейським стосовно ОСОБА_1 постанови за частиною 2 статті 126 КУпАП.
Про версію подій, викладену в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 під час оформлення адміністративного матеріалу не повідомляв, про обставини керування автомобілем іншим водієм у своїх письмових поясненнях не зазначав, під час апеляційного перегляду повідомити хто саме був за кермом автомобіля 09.08.2024 та його анкетні дані, ОСОБА_1 не зміг.
З огляду на викладене, версія ОСОБА_1 про некерування транспортним засобом, апеляційний суд вважає недоведеною, та її як модель захисту.
Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими не було залучено свідків під час пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, є такими, що не відповідають вимогам КУпАП.
Статтею 266 КУпАП та положеннями «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» унормовано використання поліцейськими технічних засобів відеозапису при фіксуванні відмови особи, від проходження огляду на стан сп`яніння.
Виходячи з зазначених положень, у разі здійснення поліцейським відеофіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, залучення свідків не вимагається.
Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис є неналежним доказом у справі, оскільки він є фрагментованим, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на таке.
Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Доводи апеляційної скарги про розгляд справи за відсутністю ОСОБА_2 не є безумовною підставою для скасування постанови судді.
З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення перебувала в провадженні районного суду з 20.08.2024.
Судом призначались судові за сідання на: 20.09.2024, 16.10.2024, 13.11.2024, 06.12.2024 та 20.01.2025, які чотири рази відкладалися за заявами ОСОБА_1 з різних підстав.
Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
       Апеляційний суд зазначає, що згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
       Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а непонесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.
       Суддя, розглянувши справу за відсутністю ОСОБА_1 обґрунтував та навів мотиви такого розгляду, з якими погоджується апеляційний суд.
       Під час апеляційного перегляду справи, судом забезпечено можливість реалізувати ОСОБА_1 реалізувати свої процесуальні права, передбачені статтею 268 КУпАП.
З врахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.
У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.01.2025 та закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 1, 7, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266-267, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 січня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                       О.А. Кружиліна